174 
honom i livad felet låge i hans åsigter, såsom äfven den 
olycklige Priestley gjorde. Han säger neml.*): „Mich dünkt, 
manche neueren gegenseitigen Einwürfe sind von Ihnen so 
wenig berührt, als wenn sie gar nicht vorhanden wären ! Und 
fanden Sie sie nach Ihren mehr umfassenden Kenntnissen 
auch der Widerlegung nicht einmal wertli genug, so mussten 
Sie es doch um Ihrer schwächeren Brüder willen thun, die 
sich nicht zu dieser Höhe schwingen können“. Dessa afhand- 
lingar ingingo äfven öfversatta på tyska i Crells Annaler 
1803. 
Dessutom synes mig att dessa prof på en vetenskaplig 
polemik under ett af kemiens vigtigaste tidskiften i och för 
sig icke äro utan intresse, likasom de äfven äro af värde för 
karakteristiken af Gadolin såsom vetenskapsman. För öfrigt 
har det icke så många gånger inträffat att en finsk veten- 
skapsman uti frågor af så stor betydelse som dessa trädt i 
vetenskaplig diskussion med utländske lärde. 
I det föregående har jag sökt visa utvecklingen af Ga- 
dolin teoretiska åsigter ända till början af innevarande sekel. 
Innan jag vidare skildrar hans förhållande till vetenskapens 
utveckling efter denna tid bör jag redogöra för de praktiska 
arbeten han under den nu tecknade perioden utförde och de 
af honom ur dessa dragna slutsatser. 
*j Crell, Ann. 1798 II, s. 309 (Citat af Qadolin). 
