170 
ej kunde vinna ett vackert högblått utseende innan den fått 
förena sig med en tillräcklig mängd ren luft samt att såle- 
des den större mängd ren luft, som fanns i det kalcinerade I 
jernet, bestämde fällningens färg. Elfva år senare uppviste I 
Proust detsamma att berlinerblåns färg beror på graden af | 
jernets oxidation — att Gadolin var den förste som utredde ] 
detta faktum bar icke blifvit uppmärksammadt*). — Mängden | 
af den sålunda erbålla fällningen fann ban vara 540 procent j 
emot det upplösta jernet — detta efter en längre tids tork- 
ning vid 17 — 20^’ C., då bimlen var klar ocb luften torr, obe- i 
roende af det sätt bvarpå blodluten blifvit beredd eller den i 
syra som blifvit använd till jernets upplösning. Han bade så- i 
ledes kommit i det närmaste till samma resultat som Bergman, j 
För att bestämma qvantiteten af det i berlinerblån in- i 
gående jernet underkastade ban denna en stark glödgning. 
Återstoden efter denna ansåg ban vara en blandning af jern 
ocb kol, bvarföre ban omgjorde försöket sålunda att ban för- 
j)uffade berlinerblån med salpeter i en degel och erhöll då 
279 resp. 258 (i glödhetta) delar jernkalk af 540 del. berli- 
nerblå. Förhållandet emellan vigterna af metalliskt jern och 
en motsvarande qvantitet jernkalk bestämde han härefter 
genom fällning af olika jernsalter med olika alkalier, der- 
ibland äfven en blandning af kolsyradt och underklorsyrligt 
natron och vägde fällningarne efter torkning vid 70 à 80® C. 
samt ytterligare efter glödgning och erhöll då såsom medium 
af 7 försök, af 100 del. jern 170,3 jernkalk efter torkning 
vid 70 à 80® och 142,9 efter glödgning, eller i procent i förra 
fallet 58,7 ®/o Fe^ 25,20 ®/o O och 16,i ®/o vatten och i det senare 
69,98 ®/o Fe och 30,02 ®/o O. Det af Gadolin analyserade hy- 
dratet svarar närmast mot ett annat i senare tider af Muck 
*) Kopp, Gesch. d. Chemie IV, s. 376. 
