179 
ett noggrant uppsamlande af den fällda berlinerblån föror- 
sakar, föreslår Gadolin att, i stället för att väga fällningen, 
afmäta den mängd blodlut, som till en fullständig fällning 
af jernet är nödig. Hufvudsaken härvid är att noga be- 
stämma blodlutens beskaffenhet. Såsom ofvan är anfördt 
ändras icke blodlutens styrka, om vid dess tillredning för- 
mycket berlinerblå tages. Det vigtigaste är alkalits renhet, 
hvilken lätt utrönes, då man efterser huru mycket vitriolsyra 
till dess mättning åtgår, hvarefter vitriolsyrans styrka lätt utrö- 
nes genom att mätta den med magnesia aërata, som alltid kan 
erhållas af en i det närmaste lika beskaffenhet. Af den blodlut 
Gadolin begagnade åtgick 187 volymdelar till utfällning af 
1 del i utspädd svafvelsyra löst jern (volyms enheten lika 
med det rum som en del vatten intager j. Häraf är klart 
att, om till fällning af en gifven jernlösning åtgå a delar af 
denna lut, så är dess halt af metalliskt jern delar. Sin 
titrer vätska beredde han af ett sal tartari (kolsyradt kalium), 
hvaraf en del mättade så mycket vitriolsyra, som kunde upp- 
lösa 0,564 del. magnesia aërata. Ett lod häraf blandades 
med 2 lod fin berlinerblå och 16 lod vatten. Denna bland- 
ning digererades V 2 timme och hölls derpå V 2 timme i kok- 
ning etc. Om man vid beredningen af blodluten ville be- 
gagna något annat vegetabiliskt alkali, kan ofvan anförda 
formel användas om blott samma proportion af vattnet nytt- 
jas. Om en del alkali förmår mätta så mycket vitriolsyra 
som m del. magnesia aërata, så är den mängd blodlut som 
fordras till fällningen af 1 del jern volymer och 
den emot a vol. häraf svarande jernmängden 
am _ am 
ÏÔÔ. 
