180 
Jag har något utförligt omtalat GadoUns titrermetod, 
emedan den torde vara den första användningen af mått- 
analysen inom den vetenskapliga kemin och emedan hans 
åsigter om eqvivalenta vigtsmängder kali och magnesia gent- 
emot en bestämd qvantitet svafvelsyra jemte Cavendishs sam- 
tidigt (1767 och 1788) i England gjorda uttalanden äro de 
tidigaste tankarne om en regelbundenhet uti syrornas och 
och basernas föreningsvigter. De blefvo dock liksom Caven- 
dishs icke uppmärksammade af vetenskapen, som först långt 
senare höjde sig till en sådan uppfattning. Både GadoUns 
och Cavendish’s yttranden äro dessutom gjorda endast i stör- 
sta korthet och alldeles tillfällighetsvis*). 
I anledning af denna afhandling och den deri inne- 
hållna kritiken öfver Wiegliehs och Westrumhs arbeten rå- 
kade Gadolin uti en långvarig polemik med en af den senares 
elever Stucke, hvilken polemik dock numera är utan allt 
intresse. 
Kort efter sin hemkomst ifrån sin stora utländska resa 
publicerade Gadolin uti svenska vetenskaps akademins hand- 
lingar en undersökning om kopparns förmåga att fälla tenn 
ur dess lösning i vinsyra**). Han söker häri utröna till- 
gången vid den kemiska process som eger rum vid den s. k. 
hvitkokningen, hvilken består deri, att tenn fälles i metallisk 
form på koppar, när begge metallerna på en gång kokas i 
en lösning af vinsyra. Det egendomliga uti denna företeelse 
är, att kopparn utfäller tennet, ehuru enligt frändskapslagarne 
*) Jfr. Kopp, Entwickelung der Chemie, s. 248, 249, der likväl ickè 
Gadolin är omnämnd. 
**) Svenska vet. akad. handl. 1788 sidd. 186—197. 
