193 
gen till vårt lands geologi. Han beskrifver här först socknens 
belägenhet, sedan qvarnsten sbrottet, dess läge, storlek, geo- 
logiska förhållande, m. m. samt meddelar vidare uppgifter 
om sättet för qvarnstenarnes tillverkning, priset på dem samt 
hypoteser om deras uppkomst*). 
Uti tio akademiska afliandlingar utkomna åren 1802— 
1805 behandlar Gadolin alkaliernas och jordarternas svafvel- 
syrade salter och redogör här för deras fyndorter i naturen, 
egenskaper, sammansättning, tiden för deras upptäckt o. s. v. 
Då dessa afhandlingar äro af ett mycket underordnadt in- 
tresse förefaller det mig som om respondenterne sjelfva, natur- 
ligtvis med någon hjelp af preses, författat dem. — Med 
hjelp af preses, ty de bevisa i alla fall en särdeles stor känne- 
dom om de kemiska litteraturen. 
V. 
Emellertid hade Lavoisiers lära segrat och de få röster 
som' ännu i början af innevarande sekel höjde sig emot den 
hade tystnat. Andra frågor blefvo nu föremålet för kemi- 
stemes diskussion och bland dessa främst läran om krop- 
*) Några yttranden i inledningen till denna afliandling tyda på att 
respondenten Bergroth i dess författande haft cn större del än annars 
brukade vara fallet. Detta bestyrkes äfven derigenom att hans fader 
åren 1785 — 1798 var kyrkoherde i Säkyla, hvarigenom sonen under en 
längre tid var i tillfälle att göra sina observationer och vid behofvet 
af en gradual disp, härtill använde dem. Denna afhandling finnes under 
Oadolim namn publicerad i Crdls ann. 1802. 
13 
