194 
parnes kemiska frändskap och de vigts förhållanden i hvilka 
de förena sig med hvarandra. Lavoisier hade såsom ett arf 
från den StahVska teorien i sitt system nästan oförändrad 
upptagit läran om kropparnes kemiska attraktioner sådan som 
till sist Bergman hade utvecklat den; och beträffande före- 
nings förhållandena emellan olika kroppar hade intet egent- 
ligt meningsutbyte ännu uppstått under Lavoisiers lefnad och 
de närmaste tiderna efter hans död. På grund af ett arbete 
om några koppar föreningar framhöll Proust år 1799 be- 
stämdt tillvaron af konstanta proportioner i kemiska före- 
ningars sammansättning. Tanken härom befästade sig ännu 
mer hos honom genom fortsatta arbeten under de första åren 
af detta sekel, men mötte i Frankrike motstånd af Berthollef^ 
som sökte visa, att Proust's konstanta proportioner på långt 
när icke förekommo så allmänt som denne antagit. Emellan 
dessa forskare utspann sig nu en för vetenskapens utveck- 
ling högst betydelsefull och fruktbringande strid, ur hvilken 
Proust i hufvudsak framgick segrande. I sammanhang här- 
med underkastade Berthollet läran om den kemiska fränd- 
skapen en revision, som ledde till vigtiga resultater. Samtidigt 
verkställdes äfven på andra håll icke mindre utmärkta ar- 
beten: Dalton utförde de forskningar som ledde honom till 
den atomistiska teorien ; Davy fortsatte de af andra påbörjade 
undersökningarna med den galvaniska elektriciteten, genom 
hvilka han beriktigade Lavoisiers läror om alkaliernas sam- 
mansättning och ora syrornas natur samt uppställde såsom 
en förklaring af elektricitetens kemiska verkningar sin elektro- 
kemiska teori. Utgående från dessa äfvensom från Richters 
och Wenzels tidigare forskningar lemnade Berzelius några år 
senare genom sina epokgörande arbeten om de kemiska pro- 
portionerna de experimentela bevisen för Daltons satser, som 
dittills nog mycket saknat sådana. Han uppstälde vidare en 
