104 
Växtnomenclatur 
Mono' tropa, af monos , ensam, och trepein, vända, med afs. 
på den ensidigt krökta blomklasen. 
monspéli’ acus , från berget Pelion i Thessalien. 
monspeliensis, se monspeliacus. 
monspessulanus , från trakten af Montpellier. 
Monstera , häri. obekant. 
monstro’ sus, missbildad, afvikande från rätta formen. 
monta'nus, monticolus , växande på berg. 
Montbre’ tia, efter franske naturforskaren G. Goquebert do 
Montbret. 
Montia, efter ital. bot. G. Monti. 
monument a’ lis, passande som minnesmärke. 
Moo'nii, efter eng. handelsgartnern A. Moon. 
Moo'rei, efter någon af de eng. bot. Moore. 
Morce'a , efter Linnés svärfar J. Morseus. 
mora’vicus, från Mähren. 
Morélia nus, efter franske bot. J. M. Morel. 
Mor eni, Mor e nia, efter spanske naturf. G. Mor eno. 
Morettia , efter ital. bot. prof. Giuseppe Moretti. 
Moricandia, efter ital. bot. S. Moricandi. 
Mori’na, efter franske bot. L. Morin. 
Mori'nda , af Morus , mullbärsträd, och indicus, indisk, med 
afs. på fruktens utseende och hemlandet. 
Mo’rio, betyder egentligen ”narr”, med afs. på blomkalkens 
likhet med en narrkåpa. 
Moriso'nii, efter skotske bot. R. Morison. 
Moritzio! nus , se Mauritzia. 
Mormo’des, af mormo, spöke, med afs. på blommornas be- 
synnerliga utseende. 
Morna , nyholländskt namn. 
morocaWpus , med frukt som mullbärsträdet, Morus. 
moro’sus, sällsam, egen. 
Morre’nia, efter belgiske bot. G. F. A. Morren. 
Morsus-Rance, ordagr. ”grodbett”; vattenväxt med simmande 
och ofta liksom af bett anfrätta blad. 
Morus , af adj. morus (för maurus), mörk, svart. 
mosa’icus, mosaikfärgad. 
Moschate f llina , af moschus, mysk, med afs. på bladens lukt,. 
hälst efter regn. 
moschatus , luktande mysk. 
Mo’ ssice, härledning obekant. 
Mo'utan, växtens kinesiska namn. 
mucilagino sus , slemlik. 
muco’sus, slemmig. 
mucrona'tus, uddspetsig, styfspetsig. 
Mughus, härledning obekant. 
