§. I. 
0„ wartidcn, da den Uufum Solen kommer ndr- 
mare till wdrt nor den, upwctcker hon det lif uti 
alia kroppar^ som om den kalia wintren Uggat 
qwaft; sij da btifwa alia Creatur friskare och hur» 
tigare , som om wintren ghtt tunge och kulne ; sij 
da begynna alia Joglar siunga och qwittra^ som 
om wintren warit tyste ; sij dd komma alia Inse^ 
cta jram utur sina gdmslor^ uti hwilka de om 
wintren woro forwisnade; ja sielfwa menniskan far 
dd liksom ett nytt lif , ty sade Plinius ej 
wijsligeni Sole nihil utilius. 
Denna Solen gior en sddan frSjd uti alias 
*iif^ att det dr os dj eligit. Dd synes hmu Orren 
och Tiddren spela; fiskarne leka, ja alia dmf gd 
i brunst. ^ 
Omnia vere vigent, et veris tempore florent^, 
et totus fervet veneris dulcedine mundus. 
ffa kidrUken angriper sielfwa Srterna , dd 
ibland dem bdde Mares och Foeminm^ ja sielfwa 
Hermaphroditerne hdlla sina nuptias. Hwilket dr 
det iag nii satt mig fore omtala ^ och wijsa af 
sielfwa Srfernas genitalia , hvilka dro Mares ^ hwiU 
la Foemindc, och hwilka Hermaphr aditer. 
