10 
§. II. 
The gamla Botanici tycktes , famlaniies i siti 
tiocka morcker^ leta efier Sexus iblaitd plantorne ^ 
the begynte distinguera them uti mares och foemu 
nas^ men det ofia sa oltjckligen^ att man kanfasa 
derwid, hmnandes ej annorledes skie^ da de togo 
sina distinctioner a crassitie et gracilitate caulis etc^ 
och altsd sammanfogade dei^ som borde skilljas; 
men atskillde det, som naturen hofwer sammanfo- 
gat^ Den som har lust se deras satser , han sia 
upp en dispiitation (soin hdr f8r en kort tid se^ 
dan blef hallen) de Nuptiis Arborum 5 hwilken cir 
ett compendium af ait det de gambla hdrom sagi» 
§• III. 
The nyare Botanici s3go sB manga analogier 
till sitt lif uti plantorne , huru de hade sina wissa 
siukdommar , ieke annorkdes dn wif , sBsom Can- 
erum, Perniones, Lumbricos, Acatos, Tabem, 
Pestem etc. I TysMand gick fSr en tid sedan 
en pdst pi% irctden, som giorde stSrre Aada pB sko. 
garne, dn nBgonsin yxan hofwer giordt. The 
obseruerade huru plantorne of Sfwerfiodigt nutri- 
ment tuxurierade och af fSr litet trBnade. Huru 
de af Solenes laarma, som dr ali tings lif, slB ut h 
the grona bladen och brokota blommorna , prBlan?- 
des eij mindre dn som skiepparna, hvilka uptakla 
hela skieppen ofwer med herliga flaggar pB sina 
frdgdedagar. Ndr den kalia wintren kommer , 
SJm altings lif fortycker, tdgga trdden af sina 
liufiiga och med ali prakt utsirade skrudar, stBn- 
