15 
att Marchantia delas i fyra sektioner: Marchantia, IlejKitica, Lunidaria och Marsilia, livilken 
sistnämnda af alla andra sammanslås med Jungemiania ; dessutom följer han Linné i att in- 
draga 3fuscoides under detta sist nämnda genus. 
En läkare i London vid namn John Hill (född 1716, död 1775) är en af de mest 
produktive författare som någonsin funnits inom botanikens område, fast på grundade skäl 
framgången och erkännandet icke svarade mot den oerhörda fliten. Likväl måste vi, hvad 
vårt ämne beträffar, nämna honom med aktning, ty de heskrifningar han lemnar i sin 
A Gener cd Nedured History, P. 2. A History of Flants (1751) öfver lefvermossornas slägten 
äro ganska goda och fullständiga, ja t. o. m. delvis bättre än förr offentliggjorda (se t. ex. 
den utförliga framställningen af slägtet Conieeplicda, som är en mästerlig skildring af He- 
patica conieci). Författarens uppgift var mindre arterna, af hvilka många saknas, än syste- 
met, som är blott en modifikation af Itay’s af gammalt bekanta, och genera, af hvilka han 
antager-) Opeca (d. ä. Porella Dill), Marchcintla, Conieeplmla (h. e. Hepatica Mich.!), 
Selenia (såsom han kallade Lunularia Midi., emedan detta namn föreföll honom för liklju- 
dande med Lunaria), Junyermania, Anthoeeros, JRiceia, Targionia, Sphceroearpns och Mnimn 
sp. (Blasia). 
Sedan nu den allmänna framställningen öfver Hepaticologiens öden afslutats, åter- 
står dels att gifva en kronologisk redogörelse för arterna och de vigtigare författarnes 
system, hvarvid måste anföras de namn hvarunder deras former numera måste inrangeras, 
dels ock en systematisk sammanställning af alla lefvermossor, upptäckta under tiden till och 
med Linné. Visserligen kan detta synas vara blott en torr uppräkning af species och derför 
sakna intresse, men, då en dylik kritisk redogörelse hittills aldrig lemnats och dessutom är 
af vigt såväl för botanikens historia, som ock för systemet, emedan här användas dels en 
mängd nya bestämningar dels ock vår nya uppställning och de enligt prioritätsrätten ensamt 
berättigade genus- och artbenämningarne, torde det följande kunna väl försvara sin plats. 
Aristoteles (384 — 322 f. Chr.) ocli Theophrastos (omkr. 390 — 300 f. Chr.). 
A£r/T|V eller ppuov p. p. | Marchantia polymorpha (Theophr.) L. 
Plinius Secundus Major (23 — 79 e. Chr.). 
Lichen Hist. nat., lib. 26, cap. 4. 1 Marchemtia polymorpha (Theophr.) L. 
*) För kännedomen om detta sällsynta verk har jag att tacka min vän Med. Dr R. Braithwaite 
i London, som med stor uppoffring af tid och möda afskrifvit allt hvad deri säges om lefvermossor, äfvensom 
ock författarens system öfver sporväxterna. 
