33 
podlouhlé a 8— lOžebré (/). Roste hojně na keřnatých stráních, suchých 
kopcích a lukách, zvláště jsou-li vápenitá. Kvete jako všecky žlutuchy v červnu a čci. 
Z. menší jest druh velice různotvárný, vyskytující se v několika odrůdách, 
z nichž některé bývají považovány za druhy samostatné. U Tetína (nad Berounkou) 
na př. vyskytuje se odrůda žláznatě pýřitá — ž. m, žláznatá (Th. m. glandulosum Cel.); 
u Žatce odrůda až 1^2 ^ vysoká, s dlouhými, jako brk tlustými, šupinatými 
šlahouny při oddenku a s listy na rubu travozelenými — ž. m. vysoká (Th. m. 
elatum Cel., Th. majus Crantz); a v lupenatých lesích u Kounové (rovněž v Žatecku) 
odrůda s dlouhými, tenkými šlahouny při oddenku a s listy většími, na rubu 
sivými — ž. m. lesní (Th. silvaticum Koch). 
Pozn. Ve Formánkově »Květeně Moravy etc.« uvádí se též druh ž. chlumní 
(Th. collinum Wallr.) s lodyhou rovnou, zřetelně rýhovanou, a latou stěsnanou, 
rostoucí po různil v jižnější a střední JNIoravě; Celakovský však tuto žluCuchu za 
druh neuznává a od ž. menší ji neodděluje. 
48. Zhiťiicha smrdiitá; 
49. ŽhiťucJia orlíčkolistá ; 
a tyčinka, F květ, / nažka (vše zvětšeno). 
4. Ž. smrdutá (T. foetidum L. — obr. 48) podobá se úplně žl. menší, 
jest však na lodyze i listech od žláznatých chloupků pýřitá. Drobné lístky jsou 
narubu olověně šedé a nažky pouze obak trojžebré. Celá rostlina nepříjemně 
zapáchá. Je známa z okolí pražského (od sv. Ivana, sv. Prokopa a Závisti), kdež 
roste nejraději na skalách; v jižní Moravě se vyskytuje na Pavlovských kopcích a 
skalách nad Klenticemi (sv. od Mikulova). 
5. Z. orlíčkolistá (T. aquilegiaefolium^ L. — obr. 49) má až přes 
1 m vysokou lodyhu a veliké, 2-3krát trojené zpeřené listy, složené z lístků 
okrouhle vejčitých, v hořejší polovině hluboce vroubkovaných; na spodu řapíčků 
\) Listy připomínají velice listy orlíčku (Aquilegia str. 43). 
