47 
Rod IQ. (Aconitum-, Eisenhut) má květy souměrné; kalich 
jejich jest korunovitě zbarven a má zadní lístek přilbicovitě vyklenut, kdežto ko- 
runa jest až na dva plátky — proměněné ve zvláštní medníky — zakrnělá. Plody jsou 
obyčejně 3 měchýřky. Jsou to vesměs byliny vytrvalé, s listy většinou dlanitě 
dělenými. V naší květeně roste jich 5 druhů. 
květy modré (nebo 
bílé) 
přilba kališní není 
V 5 'šší než širší 
přilba kališní vyšší 
než širší 
šalamúiiek 1. 
list}' nelesklé \ modrý 1 
listy lesklé ^ pravý 4. 
květy bledožluté 
přilba kališní asi 2 krát tak 
vysoká jak široká 
žlutý o. 
táž asi stejně vysoká jak j , i i* - 
ároká j 
1. Oměj^ šaiamúnek^ (Aconitum^ napellus^ L. — obr. 75) má při oddenku 
2 — 3 mrkvovitě ztloustlé kořeny (srovn. obr. 80), přímou, tuhou lodyhu a dlanitě 
5 — 7dílné, trochu lesklé listy. Úhledné květy barvy nejěastěji fialově modré 
(zřídka bílé) jsou sestaveny v konečném hroznu. Mají 5 nestejných, fialově 
modrých lístků kališních {U), z nichž zadní, mnohem větší ostatních jest přilbico- 
vitě vyklenut a při tom širší nežjvyšší. Z plátků kor. jsou 2 zadní pře- 
měněny ve dlouhostopečné, 
jako 6’ zkroucené medníky (c); 
ostatní plátky (u tohoto druhu poč- 
tem 6) jsou buď docela potlačeny 
nebo zakrňují v nepatrné, nitkovité 
šupinky, které skryty jsouce mezi ty- 
činkami snadno se přehlédnou (obr. 
76). Tyčinek jest sice mnoho, ale 
pestíky jsou nejčastěji pouze tři a 
bývají poněkud rozpřaženy. Mnoho- 
semenné měchýřky (obr. 75 dozrá- 
vajíce staví se přímo (srovn. s orlíě- 
kem na str. 44). 
Přenášení pylu obstarávají vý- 
hradně čmeláci; hledajíce v podiv- 
ných mednících sladké šťávy, sedají nr -r.- / . , 
c-í • ťo. Diagram kvelii omeie salaimmka. 
si pri tom na prasniky a otírají si . , , , 
1 • •• 1 IV, ,r , , v A vnitřek kvetu v první době (prašníkové), B v pozděiši době 
pyl jejich na břicho. Vypylene praš- (pestikové). ' 
M O m ě j, ve starých spisech woměj, dle Jimgmauua »forte e graecolatino ammi, 
Ammei, noii, iit Rosa, ex omámiti.« Koncovka ej vyskytuje se i u jiných slov, na př. šalvěj, polej. 
-) Z řec. áy.óvrj = pohoří, skály, na nichž některé druhy omějů nejraději rostou. — 
Napěli US jest zdrobu. slovo od napus = řepa, vzhledem ke ztloustlým kořeními (obr. 8o). 
Utvořeno nejspíše ironicky dle moudrého krále Šalamouna, (srov. něm. Narren- 
kappe = šaškova čapka), vzhledem ke tvaru hořejšího lístku kališního. 
