51 
Z ostatních pivoněk u nás pro 
ozdobu pěstovaných zasluhuje zmínky 
p. křovitá (P. arborea Don., P. Mon- 
tan ^ Siins.) s větvemi dřevnatými a 
velikými květy bledorůžovými, pochá- 
zející z Číny; a p. úzkolístá (P. te- 
nuifolia L.) domovem v Uhrách, s listy 
rozstříhanými v čárkovité úkrojky a 
s květy krásně nachovými. 
Rod 2l. I^lostiorxíli: 
smrdutý (Cimicifuga^ foetida L., 
Wanzenkraut — obr. 85) podobá se 
listy, květy i celým vnějškem samo- 
rostlíku (viz č. 22), jest však stat- 
nější (až 1Y2 vysoký). Nazelenalé 
kvítky, objevující se v červenci a 
srpnu, jsou sestaveny v hroznech (A), 
které skládají latu; obsahují po 2 — 5 
pěstících^ jež se mění v pýřité, stop- 
katé měchýřky (/). Malé, bělavé kor. 
plátky voní medem a mají na spodu 
medové jamky. 
Roste na skalnatých lesních 
stráních některých krajin moravských, 
zejména v okolí Znojma, v údolí Sloupském a v okolí 
Macochy a Adamova; v Čechách nebyl dosud 
pozorován. Nelibě páchnoucími listy možno prý 
zapuzovati štěnice (ploštice), odkudž jeho jméno. 
84. Pivoňka obecná; 
r ztloustlé kořeny, f zralé měchýřky. 
Rod 22. ^o^rxxoi:*osi tlili: klas- 
natý (Actaea^ spicata L., Christophskraut — obr. 
86) í jest vytrvalá bylina s přímou lodyhou a 
řapíkatými, 2 — Skráte trojené zpeřenými listy, 
které se skládají z líst- 
ků podlouhle vejči- 
tých, nestejně hlu- 
boce pilovitých, ne- 
málo podobných líst- 
kům černého bezu. 
Květy {F) jsou směst- 
nány v hustém hroz- 
nu. Mají 41istý, bě- 
lavý, záhy opadavý 
kalich, 4 (zřídka 5-6) 
úzkých, žlutých plát- 
ků korunních, od čet- 
ných tyčinek nesnadno rozeznatelných a jediný 
pestík, který se mění v černou, lesklou bobuli (/). 
Prašníky otvírají se jako u pivoňky a ploštič- 
níku oproti všem ostatním rostlinám | pr>'skyř- 
níkovitým na straně vnitřní. 
Opylení obstarává hmyz, který sice nedo- 
stává od rostliny za své služby medových šťáv, 
83. Dia grafu kvetu pivoňky. 
85. Ploštičník smrdutý; 
A větvička kvetoucí ; / měchýřky. 
b Čínské její jméno. — -) Z lat. c i ni e x = ploštice, štěnice-|-fu ger e prchati. — b Tímto 
jménem (řec. áy.Taía) rozuměli staří Římané a Řekové náš bez černý (Sambucus nigra); na 
samorostlík bylo přeneseno asi proto, že lístky jeho mají velikou podobnost s lístky listí! 
bezových. 
