52 
ale hojnost pylu. Aby bylo zúrodňování cizím pylem jistější, dospívají blizny 
o několik hodin dříve nežli se prašníky začnou otvíraíi. 
Roste hojně ve stinných lesích. Kvete v máji a- červnu. Jest ve všech částech 
jedovatý. Kořenů jeho, které odporně hořce chutnají a sušením úplně zčernají, užívalo 
se dříve v lékařství; nyní se jich dosud užívá v některých krajinách pouze ve 
zvěrolékařství. 
Pozn. S řádem rostlin pryskyřníko vitých jest blízko příbuzný řád . cizozem- 
ských rostlin magnoliovitých (Magnoliaceae), z nichž se u nás někdy pěstují pro 
okrasu v zahradách zejména li lib vnik a magnolie. 
86. Samorostlík klasnalý ; 
F květy, f bobule. 
Líliovník^ tulipánokvětý' (Liriodendron^ tulipifera L., Tulpenbaum — obr. 87) 
jest strom s velikými listy, které jsou mělce, rozeklány ve 3 laloky a to tak, že pro- 
střední lalok jest největší, tupě uCatý a v hořejších rozích v úzké cípy protažený. 
Veliké, tulipánovité květy spočívají na koncích větví; mají 3listý, ohrnutý kalich, 
6 — 8 kor. plátků zelenavě žlutých, na spodu obyčejně oranžově proužkovaných a 
četné tyčinky i četné pestíky sestavené do spirály. Hořké kůry přidávají v severní 
Americe, kde liliovník jest domovem, do kůry chininové. 
6 Slož. z řec. XsÍQiov = lilije -j- dévÓQov = strom. 
