[Éácl IIl. Leknínovité (Nymphaeaceae) 
jsou vesměs vytrvalé byliny vodní, se vzplývajícími, nedělenými listy a úhlednými 
květy, které mají 4-51istý, obyčejně korunovitě zbarvený kalich a veliký počet 
spirálně seřaděných plátků kor., jež přecházejí znenáhla v četné tyčinky 
(obr. 101). Svrchní, mnohočlenný (z několika plodolistů tvořený) semeník mění 
se v plod bobulovitý, mnohopouzdrý, v němž četná semena upevněna jsou na 
přehrádkách. Z naší květeny patří k nim pouze 2 rody: stulík (Nuphar) a 
leknín (Nymphaea), každý o 2 druzích. 
•H 
0 
í3 
M 
H 
0 
HÍ 
květy žluté; kalich slistý 
kv. bílé, kalich 4 hstý 
1. Stulík 
2. Leknín 
bliziia na obvodě nedělená j ^ 
(celokrajná) ) ^ 
bl. na obv. laloěnatá; květy j 
menší \ 
nitky všech tyčinek jsou í bři«stnv 1. 
sirsi svých prasniku 1 
nitky vnitrních tyčinek ne- í v 
jsou širší svých prašníků \ ^ 
Rod 1. (Nuphar, Teichrose) má kalich 51istý, tyčinky vrostlé 
pod semeníkem a korunu žlutou. 
1. Stulík^ žlutý neboli lekno žluté (Nuphar^ luteum Sm. — obr. 96) 
vyhání z oddenku, jímž se plazí v bahně stojatých a mírně tekoucích vod, dlouze 
řapíkaté, srdčitě vejčité, celokrajné, na vodě vzplývající listy a jednokvěté, dlouhé 
stvoly. 
Listy mají právě tak dlouhé řapíky, jak vysoko sahá voda, aby čepel mohla 
na vodě vzplývati. Čepel jest kožovitá, tak že ani dešťové kapky, ani silné pohyby 
vody ji neprotrhnou. Má četné průduchy na straně svrchní, tedy na té straně, 
která se stýká se vzduchem, kdežto jiné rostliny mají průduchy obyčejně na rubu, 
na straně od slunce odvrácené, aby se zamezilo přílišné vypařování. Vzplývajíce 
9 » Jméno české pochází tím, že rosthna má moc stulující nebo svraskující.« (Presl: 
Rostlinář). 
9 Vzniklo nejspíše zkomolením z řec. vvixq^áqiov, zdrobn. od vvficprj — rusalka, 
vzhledem k tomu, že roste ve vodě. Dle jiných jest nuphar nebo nenuphar arabský 
název této byliny. 
