23 
3- H. podzimní (A. autumnalis L. — obr. 32 B) liší se od obou před- 
cházejících, s nimiž vnějškem úplně se shoduje, hlavně tím., že má lysékališní lístky 
od koruny odstálé a tmavě nachové, lžícovitě vyduté plátky korunní skloněny 
v polokouli, kdežto oba druhy předcházející mají plátky ploché a hvězdovitě roz- 
ložené. Pěstuje se často pro ozdobu v zahrádkách, odkudž někdy na rumištích a 
polích zplaňuje. Bývá však také na naše role zavlékán semeny z jižnějších zemí, kde 
roste planě. Kvete hlavně v červenci a srpnu. 
4. H. jarní (A. vernalis L. - obr. 33) vyhání z vytrvalého oddenku 
silnou, 1 - 3 dm vysokou lodyhu, která jest dole obalena šupinami, ostatně po- 
rostlá čárkovitě mnohodílnými listy. Veliké 
květy mají 5 lístků kališních, asi 12-20 
žlutých, lesklých plátků korunních, které 
jako u jiných hlaváčků s kališními lístky se 
nestřídají, jsouce sestaveny ve spirále jako 
tyčinky a pestíkyi (obr. 34). Zobánkaté 
nažky jsou chlupaté a nahloučeny ve strboulu 
krátce ^ vejčitém. Roste v některých kraji- 
nách Cech (zejména ve středním a západ- 
ním Polabí, jakož 
i ve středním poříčí 
Ohře a poříčí Bělé) 
a v jižní Moravě na 
slunných (nejraději 
vápen itých) strá- 
ních a na pastvi- 
nách. Kvete již 
v dubnu, rozvíraje 
koruny své asi o 9. 
hod. ranní a zaví- 
34. Diagram kvetu hlaváčků ráje je as o 5. hod. 
jarního. odpolední. Kořenů 
jeho a semen uží- 
valo se dříve v lékařství. Hodí se též za 
okrasnou květinu do květnic. 
Rod 7. I5; trojla- 
ločný neboli podléska (Hepatica tri- 
loba Gil., H. nobilis Schreber, Anemone 
hepatica L., Leberblůmchen - obraz 35) 
vyhání z vytrvalého, šupinatého oddenku 
33. Hlaváček jarní; z paždí šupin dlouze řapíkaté listy a dlou- 
/- plodní hlávka, i nažka. hostopečué. Úhledné květy.2) Čepel listová 
jest tuhá a takového tvaru, jaký nikde 
více v naší květeně se nevyskytuje; mělkými zářezy jest totiž vykrojena ve 3 srdčité, celo- 
krajné laloky. Listy však, které v době květu na rostlině spatřujeme, jsou většinou 
loňské, přezimovavší; nové listy vyvinují se hlavně až po odkvetení. Na rubu 
bývají listy často fialově zbarveny, • což pochází od tak zv. anthokyanu, jenž má tu 
vlastnost, že mění paprsky světelné v p. tepelné; rostlině záhy na jaře kvetoucí 
jest to zajisté ku prospěchu. Květy mají 6 — 9 jasně -modrých, (zřídka růžových 
b Takovým květňm (jejichž plátk}' kor., tyčinky a pestíky jsou sestaveny do spirály, 
nikoli do kruhů), říká se kv. nekruhaté (ac 3 'klické). Srovn. s pozn. na str. 6. 
-) Rostlině" kvetoucí záhy na jaře a rostliny vysokých hor honosí se obyčejně velmi 
lihlednými květy, z té asi příčiny, že z jara a ve studen\'ch polohách \^šších hor létá po- 
měrně málo hmyzu, který bj’- pyl přenášel a jest tudíž třeba tím nápadnějšího vnadidla, 
ab\’ hm}’z rostlin kvetoucích nepřehlédl. 
