18 
1. Lakušník^ neboli pryskyřník 
vodní (Batrachium aqiiatile E. Meyer, 
Ranunculus aquatilis L., R. heterophyllus'^ 
Wiggers, Froschkraut — obr. 24) vy- 
hání z oddenku, kterým tkví v bahně 
stojatých a zvolna tekoucích vod, lodyhy 
až 1 m dlouhé, ve vodě v z p 1 ý v a j í c í. 
Listy na těchto lodyhách mají širokou 
pochvu, která přechází v krátký (u hořejších 
listů sotva znatelný) řapík a ten se roz- 
větvuje nejprve ve 2 - 3 větve, které se 
dále dělí v nitkovité iikrojky; ve vodě 
jsou tyto ukroj ky všestranně rozloženy ; 
byvše z vody vytaženy, sléhají se však 
v štětičky (obr. 24 M). Rozdělení listů 
v nitkovité úkrojky jest rostlině ku pro- 
spěchu : netrpíť takto tolik vodními ná- 
razy, jako by trpěla, kdyby byly listy 
ploché; a přece zase jest povrch listů 
značně veliký, tak že styk s vodou, ze 
které přijímají listy potravu, a styk se 
světlem slunečním, jež vodou procházejíc, 
jest bez toho mdlé, je velice dokonalý. 
Kromě nitkovité dělených a ve 
vodě ponořených listů bývají na konci 
lodyhy, zvláště u rostlin rostoucích v bahně 
anebo v nízké vodě, dlouze řapíkaté listy 
s čepelí lupenitou, ve 3 — 5 laloků 
25. Pryskyřník chudokvétý ; L list pr. 
Petiverova. 
Pfyskyřmk vodní; M. větvička vytažená z vody. 
/■P 1 'I ýbydH dostal jméno své od I akušky t. žáby, jako žabník od žáby«. 
(uresl. KostUnar.) Slova lakuška však ani Jungmann ani Kott neuvádí; za to uvádí Kott 
slovo laka, coz prý ve vých. Cechách značí kaluž. 
Z řec. iregog = různý -j- cpvXXov = hst. 
