12 
1 3. Prysky řník bambidinatý. 
14. Podélný řez loňskou a le- 
tošní h hlízou prysk, bambulina- 
tého ; /j zbytek uhnilé loňské lo- 
dyhy; l pochva přízemního listu ; 
p pupen příští rostliny. 
hnuty dolů. Roste dosti hojně nej raděj i na mezích, 
průhonech a v polích. Obsahuje ostrou, hořkou šťávu, 
zejména v hlíze, proto se mu, jako jiným .pryskyř- 
níkům, býložraví živočichové vyhýbají. 
9. P. srstnatý (R. sardous^ Crantz., R. phi- 
lonotis^ Ehrhart. — obr. 15) podobá se vnějškeni, 
hluboce třídílnými, až trojčetnými listy přízem- 
ními a sehnutým kalichem druhu předcházejícímu; 
jest však jednoletý a nemá na spodu kulovaté hlízy; 
srstnatým slově odtud, že jest, zejména v dolní polo- 
vině lodyhy a na květních stopkách porostlý odstá- 
1 ý m i chloupky. Roste tamtéž, jako předcházející 
a na vlhkých lukách. 
10. P. iilyrský (R. illyricus^ L. — obr. 16) má 
při kořeni nahloučeny drobné, kyjovité hlízky, lo- 
dyhu buď jednoduchou, s květem jediným, nebo roz- 
6 Lat. sardous = sardinský, na Sardinii rostoucí; 
Římané nazývali sardinskou bylinou (sardoa herbaj jakýsi 
jedovat}’- druh prysky řníků. 
■) Z řec. cpiLÉo) — miluji -j- voxi^ = vlhkost, mokro. 
V Illyrii (v nynější Albánii na balkánském polo- 
ostrově) hojně rostoucí. 
