5 
listy 
dlauitě 
dělené, 
dlanitě 
klané 
nebo 
I — 2křáte 
troj četné; 
jsou-li pří- 
zemní 1 . 
nedělené, 
pak jsou 
p řis edlé 
1 . lodyžní 
rozděleny 
v úzké 
úkrojky, 
tak že se 
podobají 
pře- 
slenům 
plátky 
kor. jsou 
mnohem 
větší nežli 
lístky 
kališní 
a mají 
na spodu 
medovou 
jamku 
přikradu 
šu- 
pinkou 
stopky 
květní 
jsou 
oblé, 
ne- 
rýho- 
vané 
nažky 
jsou četné, 
drobné, 
neježaté, 
v kulovaté 
nebo 
válcovité 
hlávce 
kořen 
bez 
hlízek ; 
kal. 
lístky ke 
koruně 
\nce méně 
přitisklé 
bylina 
přitisklé 
chlupatá 
nebo více 
méně lysá 
listy 
lodyžní 
(alespoň 
dolejší) 
podobají 
se 1 . pří- 
zemním, 
dlanitě 
Sdílnýpi, 
nebojsou 
dlauitě % '1 dlou 
3díhié ; 
nažkv Ivsé 
od- 
denek 
jest 
krátký 
odd. 
•jfst 
pro- 
■.zený 
prudký 1. 
Hteveiiův 
o 
1. lod. jsou zcela 
jin. tvaru nežU 
řapíkaté 1. pří- 
zemní; jsouť 
přisedlé řa roz- zlatožlutý (a 
děleny v úzké kašubský) 4. 
úkrojky, tak že 
se podobají 
přeslenům ; 
nažky chlupaté 
bylina od- < , ‘ x - o 
, M t ^ ( kosinaty 3. 
stale hunata t 
při kořeni jsou podlouhlé hlízky ; 
kal. lístky obyčejně sehnuté dolů; 
lístky jsou 'Vesměs rozděleny illyrský 10. 
v úkrojky úzké, c e 1 o k r a j n é ; 
celá rostl, hedvábitě vluatá 
nažky jsou nečetné (jen 3 — 8 ), veliké a ježaté — roliií 11. 
stopky 
květní 
podél 
rvho- 
kahch jest se- 
hnut dolů 
lodyha dole napuchlá v ku- 
lovitou hlízu 
[baiiihuliiiatý 8. 
lodyha dole neiiapuchlá — srstnatý 0. 
kalich jest 
ke koruně 
přitiskly 
nebo od ní 
volně od- 
stávající 
(ale není 
sehnut 
dolů) 
listy přízemní i — 2 krát troj četné (slo- í 
žené z lístků řapíkatých); lodyhy 'plazivýb. 
poléhavé s hstnatými, plazivými výběžky [ 
1 . přízemní dlanitě 
3 dílué nebo sdílné; 
lodyhy přímé, bez 
plazivých výběžků 
1 . přízemní j 
dlauitě 3 dílné\ 
1 . přízemní / 
dlanitě sdílné) 
hajní 6. 
innohokvětý 7. 
plátky kor. o málo delší lístků kališní ch, / j 
s medovou jamkou nahou (bez šupinky) ' ^ 
list}' vesměs f stopky květní oblé, květy vehké (největší mezi pryskyřníky) — yeliký 14. 
nedělené | stopky květní rýhované; květy drobnější - — plamének 13. 
květy bílé — oniějolistý 15. 
1. Pryskyřník prudký (Ranunculus^ acris L, — obr. 1) vyhání z vrcholku 
vytrvalého, krátkého, jako ukousnutého oddenku rozvětvenou, až 1 m (někdy 
však též sotva 1 dm) vysokou lodyhu, která jest i s řapíky listovými přitisklé 
chlupatá. Listy spodní jsou dlouze řapíkaté a dlanitě rozdělené v 5 úkrojků, které 
b Od lat. ran a = žába, poněvadž mnohé druhy pryskyřníků rostou rády na vlhkých 
místech a u vod, kde žijí žáby. Srovn. české žabník, žabinec, (jež znamenají ovšem jiné 
rostliny.) 
