64 
planě rostoucí 
nitky tyčinek pod 
prašníky neztlou- 
stlé; makovice lysé, 
podél nerýhované 
mako\dce vejčitá, s blizuou 
nízce zvonko^dtou, o 7 — 14 pa- 
prscích kraji svými se 
krajících 
mak. kyjo\dtě protáhlá, 
s bliznou plochou, o 6 — 8 
paprscích kraji svými se 
nekryjících 
I pochybný 2. 
nitky tyčinek pod prašníky í 
rozšířené; mako\'ice štětinaté, < polní 3. 
podél rýhované \ 
pěstovaný 
I setý 4 . 
103. Mák vlčí; 
F květ v poupěti s kalichem k a. korunou c ; a tyčinka ; 
y zralý plod. 
1. Mákl vlčí (Papaveri rhoeas^ 
L., Klatschmohn — obr. 103), jinak 
pleskanec,^ ohníček, panenka 
zvaný, jest jednoletá bylina — jako 
všecky druhy máku — s přímou, 
as 1/.2 m vysokou, obyčejně větev- 
natou lodyhou a zpeřeně dělenými 
nebo zpeřeně v nestejně stříhaně, 
zubatě úkrojky rozeklanými listy. 
Lodyha i listy jsou porostly odstá- 
lými štětinkami, které chrání rost- 
liny od některých drobných živo- 
čichů. Květy, stojící jednotlivě na 
koncích větví, mají 21istý kalich (k), 
který však možno viděti jen na pou- 
patech (J^), poněvadž při rozvití 
opadává, vykonav svoji úlohu tím, 
že chránil útlé části nerozvitého 
květu před deštěm a chladem. Ko- 
runa skládá se ze 4 velikých, šarla- 
tově červených plátků, jež mívají 
dole černou skvrnu a jsou v pou- 
pěti svinuty v nepravidelné záhyby 
jako smačkaný papír (obr. 104). 
Četné tyčinky vyrůstají na lůžku 
pod krátkým plodonošem svrchního 
semeníku, který skládaje se z něko- 
lika plodolistů, nese na vrcholku 
přisedlou, nízce kuželovitou bliznu; 
na obvodě jest blizna rozeklána 
v 7-14 laloků, jež okraji svými 
se kryjí. 
Zúrodnění blizny pylem cizím 
i vlastním obstarává hlavně hmyz, 
Ú Theophrast zove tento mák goíag fÁtjxcov; goíag dlužno odvozovat! od géo) — teku, 
mizím, vzhledem k tomu, že roní bílé mléko nebo že koruna snadno opadává. 
Patrně odtud, že sbalené a nafouknuté plátky korunní, udeří-li se na ně, — jak 
děti rády dělávají — »plesknou«. 
