83 
1. Řeřišnice^ neboli řeřicha^ luční (Cardamine^ pratensis L. - obr. 133) 
jest vytrvalá bylina s přímou, (alespoň nahoře) dutou, sivě ojíněnou, asi 3 dm vysokou 
lodyhou a střídavými, lichozpeřenými, 4jařmými až mnohojařmými listy, které bývaj: 
při zemi směstnány v růžici. Přízemní listy skládají se z lístkův okrouhlých, mělce 
vykrajovaných, kdežto listy lodyžní mají lístky úzké a celokrajné. Květy (/’) jsou 
sestaveny v konečném chocholiěnatém hroznu, který se později prodlužuje. 
Jsouce stavěny dle normálního plánu květů křížatých (viz str. 79 a obr. 128), mají 
bílou nebo lilákovou korunu a žluté prašníky. Na lůžku jest pod každou kratší 
tyčinkou po jedné větší medové žlázce, vně kruhovité, uvnitř otevřené a mezi del- 
šími tyčinkami jsou též menší medové žlázky (obr. 129). Medová šťáva z těchto 
žlázek se ronící stéká do vakovitě vyhloubených lístkův kališních (obr. 133 /ť); 
proto kališní lístky pod kratšími tyčinkami jsou dole více vyduty nežli kališní 
lístky pod delšími tyčinkami. 
Zúrodňování blizen děje se jednak pylem 
•cizím, jednak pylem vlastním. Delší tyčinky vy- 
čnívají nad bliznu a prašníky jejich otvírají se 
skulinami na vnitřní straně, tak že pyl může se 
z nich na bliznu vysypávati; děje se tak však 
jen tehdy, je-li počasí studené nebo deštivé a 
návštěva hmyzu následkem toho slabá. Za pěk- 
ného počasí zkrucují se delší tyčinky o čtvrt 
kruhu a obracejí se vnitřní stranou ku kratším 
tyčinkám, tak že pyl z nich se vysypávající 
otírá se hmyzu, jenž pod kratšími tyčinkami 
hledá nektar, na sosák a hlavu. Hmyz pak 
otíraje tento pyl v témž nebo jiném květu 
■o bliznu, působí opylení buď vlastním nebo 
cizím pylem. Pyl z kratších tyčinek, ač se vy- 
•sypává na vnitřní straně ke blizně obrácené, 
nemůže bliznu zúrodňovati, poněvadž tato jest 
výše; slouží pouze k opylení cizích blizen, na 
které jej hmyz přenáší. Nicméně prodlužují se 
i tyto tyčinky v některých květech tak dalece, 
že prašníky jejich stojí ve stejné výši s bliznou; 
v tom případě může i jejich pyl bliznu zú- 
rodni ti. 
Po zúrodnění blizny vyvinou se ze se- 
meníků ěárkovité šešule, které stojíce na dosti 
dlouhých stopkách, mají na vrcholku kratičkou 
čnělku a obsahují v každém pouzdře řadu semen. 
Chlopně šešulí jsou bezžilné a oddělujíce se 
na zralých plodech zdola nahoru pružně se 
zkrucují (obr. \ 33 /^). Semena mají ploché 
dělohy a kořínek položený po stranách děloh; 
náležíť řeřicha do skupiny bokokořenných (Pleu- 
rorhizae viz str. 82 a obr. 132, /). 
133. Reřišiiicc liični. 
F kvét s kalichem k a iedním koř. plátkem c\ 
ýy zralá šešule. 
Řeřicha luční roste hojně na lukách a 
příkopech. Kvete od dubna do června. Před 
deštěm a na večer ohýbají se stopky květní 
dolů a koruny se zavírají, aby vnitřní, útlé části květové, zejména pyl, netrpěly 
deštěm ani rosou a aby se z nich nevyzařovalo za chladné noci příliš mnoho tepla. ^ 
') Rostlin}', které před deštěm květ}' své zavírají nebo sklánějí, ab}' prašníky jejich 
.nezinokly, šlovou dešťobojné (ombropliobické). Náleží k nim velice četné rostliny, 
6 * 
