88 
(1 — Sjařmými), jednak (v nejhořejší části) nedělenými. Vfpaždích\ hořejších listů, 
zvláště na rostlinách rostoucích ve stínu, sedí ěerné, cibulkaté^ pupeny, které po- 
zději opadávají a vzrůstají v nové rostliny (obr. 142 M). Úhledné květy, roz- 
víjející se v dubnu a květnu, tvoří na vrcholku lodyhy chudý hrozen ; mají 4- 
listý kalich, 4pláteěnou, fialově růžovou korunu, 6 čtyřmocných tyčinek a svrchní 
pestík jako květy řeřišnice. Zralé šešule, které však celkem zřídka z květů dospí- 
vají, poltí se v chlopně, jež se pružně zkrucují a semena^ odmršťují daleko 
od rostliny. 
Roste dosti hojně po celé vlasti (vyjímajíc nížiny polabské) ve vlhkých lesích 
a na keřnatých stráních. Ač nenáleží k rostlinám zřejmě hniloboživným (saprophy- 
tickým), přece nejlépe se jí daří, roste-li v hnijícím listí zvláště bukovém. Oddenku, 
jenž má ostrou, palčivou chuť, užívalo se dříve proti průjmům. 
143. Kyčelnice devítilistá ; v levo její šiipinatý oddenek. 
2. K. devítilistá (D. enneaphyllos^ L., Cardamine- enneaphyllos R. Br. — 
obr. 143) má též plazivý oddenek s dužnatými šupinami a jednoduchou lodyhu, 
ale na této pouze 3 trojěetné listy v přeslenu. Vrchol lodyhy nese 5-12- 
četný, chocholiěnatě zkrácený hrozen poměrně velikých, bledožlutých květů. 
Roste s předcházející ve vlhkých lesích nej raděj i na takových místech, kde 
hnije listí stromů, zvláště buků. Rozkvétá na jaře (v dubnu a máji). 
3. V severovýchodní JNIoravě a ve slezských Beskydech roste v horských, hu- 
musových lesích místy k. žláznatá (D. glandulosa^ W. Kit, Cardamine^ glandu- 
b Z řec. tvvto. = devět -f- qd/lor — list. — -) Viz pózu. ^ str. 82. — b Lat. 
glandula = žláza. 
