89 
losa Čel. — obr. 144), která vnějškem podobá se velice k. 
devíti listě, má však květy nachové, jen po 2 — 5 
v konečném liroznu. 
Zláznatou slově jednak odtud, že má na spodu po 
obou stranách hlavního řapíku jakož i na spodu řapíčku 
prostředního lístku žlázky (m)^ jednak že v paždích listu 
sedí často nepatrné, cibulkaté pupeny žlázkám podobné. 
Květy její rozvíjejí se už v dubnu. 
Rod 3 . (Arabis-, Gánsekresse) má 
tenké, táhlé, smáčknuté šešule a semena (s postranním ko- 
rínkem) v jedné řadě sestavená jako řeřišnice, ale chlopně 
šeštilí jsou buď vynikle jednožilné nebo četnými podél- 
nými žilkami prostoupené a oddělujíce se při uzrání 
144 . List kv celnice žláz- 
naté se žlázkami m 
(zmenš.). 
n e Z k r u c u j í se. 
Jest v naší květeně zastoupen 1 1 druhy, které možno určiti dle tohoto klíče : 
list}- lodyžní 
krátce řapíkaté 
nebo ke .spodu 
súžeiié, ale lo- 
dyhu 
ne objímající 
na spodu pouze růžice 
Ikstů (většinou zpeřeně dě- 
lených), ale žádné výběžky 
list}’ lod. nanej- 
výš nahoře celo- 
krajné, jinde 
peřenoklané a 
chlupaté 
písečný 1. 
1. lod. vesměs 
celokrajné a 
Ivsé 
{ 
] skalní 2. 
I 
kromě růžice přízemních í 
listů (většinou nedělených) j 
ještě také listnaté, kořenu- í '*• 
jící výběžky [ 
X 
listy lysé, na- 
nejvýš spodní 
brvité 
šešule k lo- 
dyze přitisklé 
nebo 
.šikmo odstál é 
1. lod. při- 
sedlé a srdči- 
tým nebo 
střelovitým 
spodkem lo- 
dyhu objíma- 
jící 
Iksty chlupaté 
nebo srstnaté 
brtikvolistv í). 
(viz též li. sudet- 
ský 7.) 
stopky 
plodní 
mnohem 
tenčí 
nežli .šešu- 
le, které 
jsou k lo- 
dyze při- 
ti.sklé 
listy 
na lodyze 
řídké, tak 
že se ne- 
koj i 
srstnatý 4. 
l 
1. na lody- 
ze husté, 
tak že 
se z části 
kryjí 
(íerar- 
(Iňv 5. 
střtdo- 
vitý (>. 
tytéž asi tak 
tlusté jako šešu- 
le šikmo od- 
stál é 
oiiškatý S. 
' (viz též li. hor- 
ní 10.! 
šešule později | 
obloukem dolů j v. ,. , , 
ohnuté; druh vzác- í •' 
ný (iihomoravský) I 
11 . 
\) Snad odtud tak pojmenován, že některé druhy rády žerou husy; srov. s něm- 
Gánsekresse. 
‘‘^) Jméno Linnéem utvořené, neznámého významu; že by bylo možno odvoditi od 
Arábie, odkud prý huseník pochází, pochybujeme. 
