90 
1. Huseník písečný neboli pisec nik obecný (Arabis arenosa^ Scop. 
— obr. 145) jest 21etá (nebo i vytrvalá), as 3 dm vysoká bylina majici na spodu, 
jako všecky jeji přibližné, růžici listů; tyto jsou většinou peřenosečné a peřeno- 
dilné, lyrovité a tak jako všecka rostlina chlupaté. Podlouhlé listy lodyžni jsou 
na dolni části lodyhy peřenoklané, na horni většinou celokrajné. Lilákové nebo 
bilé květy zvici květů řeřišnice lučni, jimž i stavbou se podobají', jsou sestaveny 
na konci lodyhy a větvi v hrozny. 
Čárkovité, dlouhé šešule stoji na odstálých stopkách, chovaji v každém 
pouzdře 1 řadu semen a jsou ukončeny kratičkou čnělkou. Oddělujici se chlopně 
zralých šešuli se nezkrucuji, čimž huseniky liši se od obou rodů předcháze- 
jicich. Poloha kořinku v semenech jest táž jako u řeřišnic (str. 83). 
Roste dosti hojně na vlhkých, pisčitých mistech, ve skulinách skal a pod. 
Kvete na jaře (v máji a červnu) a později ještě po druhé v červenci a srpnu. 
145. Huseník písečný; 
f zralá šešule. 
146. 
Huseník skalní ; 
L přízemní list peřenoklaný. 
2. V některých krajinách (na př. u Modřan a Kundratic bliže Prahy, v okoli 
Rakovníka, Lovosic, Bezděze i j., pak v jižnější Moravě na př. u Oslavan, Ná- 
měšti, Krumlova, Ivančic) vyskytuje se na skalách předcházejícímu podobný a s nim 
současně kvetoucí, ale vždy vytrvalý, trsnatý, mnoholodyžný druh, h. skalní 
(A. petraea- Koch, A. Qrantziana^ Ehrh. - obr. 146), jehož listy lodyžni jsou 
*) Lat. areuosus = písečn}-. 
-) Řec. ziExqá = skála. 
'5 Dle Jindř. Grant z- a, lékaře a professora university vídeňské; r r. 1799 napsav 
několik botanick^-ch spisů jaz\"keni latinsk^^m. 
