96 
Roste hojně v příkopech a na vlhkých místech. Kvete od máje do čer- 
vence. Po rýhované lodyze může voda dobře stékati ke kořeni. Aby také s listů 
dobře stékala k lodyze, jsou na hlavním nervu poněkud žlábkovitě prohloubeny 
a při samé lodyze mají po každé straně ouško. 
Vyskytuje se ve dvou odrůdách : a) s šešulemi tlustým^ rovnými (neprohnu- 
tými) jakožto b. ob. tlustoplodá (B. vulg. pachycarpa^ Čel.) a ój s šešulemi 
tenkými, obloukovitě prohnutými jakožto b. ob. obloučná (B. arcuata- Rclib. — 
obr. 157 zl), kterou někteří považují za samostatný druh. 
156. Barborka obecná. 
2. B. tuhá (B. stricta Andrz. - 
obr. 157 B) liší se od b. obecné těmito 
znaky: má spodní listy často nedělené 
a jsou-li lyrovité, mají postranní 
n e j v y š š í ušty vzhledem k ši- 
rokému ú k r o j k u konečnému 
mnohem kratší a malinké. Světle 
žluté plátky korunní jsou jen 4 mm 
široké a jen o delší kalicha; še- 
šule jsou k ose přiloženy. 
Roste v příkopech a na vlhkých, 
bařinatých lukách v některých kraji- 
nách Čech, zejména v nížině polabské, 
v pořiěí dolní Vltavy, Plouěnice, Sázavy a Nežárky, jakož i na Moravě, zvláště 
v pořiěí Dyje a místy [i při březích řeky Moravy, a pak v pořiěí Odry. Kvete 
v máji a červnu. 
Rod 6. Fotoonioe lékařská neboli řeřišnice^ potoční (Nastur- 
tium-^ officinale R. Br., Brunnenkresse — obr. 158) má dutou, rýhovanou, na spodu 
kořenující a často ve vodě vzplývající lodyhu a lichozpeřené, poněkud dužnaté listy 
6 z řec. :^a/vg = tlusK' -R xao:xóg = plod. — 9 Z lat. arcus = oblouk. — Srovn. 
pózu. °) na str. 82. — Tímto jménem nazývali jakousi řeřichu již staří Římané (Cicero). 
Vzniklo prý stažením znasitortium, t. j. nasus= nos -f- torquere = mučiti, po- 
něvadž šťáva potočnice působí v nose palčivost a nutí ke kýchání. 
