101 
1. Hulevník mnohodílný (Sisymbrium sopbia^ L. - obr. 164) jest lletá 
bylina pres V 2 vysoká, s listy 2 — Skráte zpeřeně dělenými v čárkovité úkrojky. 
Žluté, drobné kvítky (F) mají stavbu normálních květů křížatých, ale plátky 
k o r. (c) jsou kratší kalichu (i). Čárkovité, oblé, poněkud růžencovitě za- 
škrcované šešule spočívají na tenkých stopkách, trčí pod mírným obloukem vzhůru 
a obsahují v každém pouzdře po jedné řadě semen. Chlopně jsou u tohoto druhu 
oproti všem ostatním druhům Šžilným pouze jednožilné. Semena mají dělohy 
ploše na sobě položené a kořínek leží na hřbetě jedné dělohy. Patří tudíž hu- 
levník i rody následující (č. 8-14) do skupiny hřbetokořenných (Notorhizae - 
viz obr. 132,2 a str. 82). 
164. Hulevník vinohodílnv ; 165. Hulevník Loeselův. 
F květ (zvétš.), k kalich, c koruna. 
Roste hojně u cest a na nevzdělaných, pustých místech a kvete od jara až 
do podzimu. Listy mají hořkou chuť a možno jich za mlada pojídati jako salátu; 
dříve se jich užívalo proti .cizopasným červům. Také slynula tato bylina jako vý- 
borný lék na rány a vředy, tak že ji zvali „moudrostí ranhojičů" (sophia chirur- 
gorum). Zmínky zasluhuje neobyčejná plodnost tohoto druhu. Dle výpočtů může 
dáti jediná, statná bylina mnoho tisíc semen; kdyby každé z těchto semen vzrostlo 
v rostlinu, pokryl by se již v třetím roce veškerý povrch zemský samým hulevníkem. 
b z řec. oocpía — moudrost (viz konec odstavce). 
