109 
Rod 11. obecný (Alliaria^ officinalis- Andrz., Sisym- 
briunr' Alliaria^ Scop., Knoblauchshederich — obr. 177) jest jednoletá i vytrvalá, 
jednoduchá nebo větvitá, až 1 m vysoká bylina s řapíkatými listy, jež jsou na spodu 
okrouhle led vino vité, nahoře srdčité, vesměs však hrubě zubatě vroubené 
a tak na rostlině rozestavené, že slunce i déšť stejně na všecky mohou dopadati. 
Květy, rozvíjející se v máji a červnu, jsou bílé a mají na lůžku pod delšími 
tyčinkami veliké medové žlázky, které s menšími, kruhovitými žlázkami pod krat- 
šími tyčinkami uloženými, splývají. Blizna jako u většiny křížatých dozrává dříve, 
nežli se z prašníků pyl počne vysypávati, tak že může s počátku býti zúrodněna 
pouze pylem, jejž z jiného, staršího květu přinesl hmyz. 
Nicméně prodlužují se později nitky 4 delších tyčinek do 
stejné výše s bliznou a mohou tuto, nestalo-li se dosud opy- 
lení hmyzem, ještě dodatečně zúrodniti pylem vlastním. Kratší 
177. Cesiiáěek obec?iý ; '/zralá šešulc. 
178. Hoňnka východní a jej i šešule. 
tyčinky mají však vždy pyl jen pro cizí květy (srov. str. 83). Dlouhé, tupě 4hranné 
šešule (/) odstávají na krátkých, tlustých stopkách šikmo od osy hroznu. Chlopně 
mají vedle silného nervu středního ještě po každé straně po 1 nervu slabším. 
Kulovatá semena mají dělohy ploše na sobě ležící a kořínek položený na hřbetě 
jedné dělohy jako u hulevníků, od nichž někteří ěesnáěek ani neodciělují. 
Roste hojně nejraději v plotech a v houštinách. Za čerstva jsa rozemnut 
páchne česnekem a má nahořklou chuť, proto si ho mnozí pasoucí se čtvernožci 
nevšímají. Druhdy však přikládali rozmačkané listy jeho na vředy a zanícené rány. 
Ze semen možno lisovati olej. 
M z lat. allium = česnek, vzhledem k zápachu rozemnutých listů. 
-) Z lat. officiiialis = lékařský. 
•*) Viz pozn. na str. loo. 
