113 
zabraňovali vodě (rose), aby, nemohouc přilnouti k povrchu, neucpávala průduchů, 
jimiž rostlina transpiruje. Listy spodní jsou řapíkaté a lyrovité, hořejší kopinaté 
a přisedlé, ale lodyhu neobj í mající. 
Květy (obr. 184 7^) jsou sestaveny ve volných,- již před rozvitím prodlou- 
žených hroznech, tak že rozvité květy stojí níže nežli nejhořejší poupata. Mají 
sírožluté plátky kor. a přímo stojící, k plátkům korunním přilehlý kalich i přímé 
tyčinky. 
183. Kapusta zelná; 
m zelí hlávkové, b r u k e v. 
Oblé šešule (obr. 184/) 
spočívají na odstálých stopkách, 
které jsou na konci rozšířeny 
(v lůžko); mají na každé chlopni 
po 1 slabém nervu, jsou asi 
3 - 4krát delší svých stopek a 
sužují se znenáhla v šidlovitý 
zoban. V každém pouzdře obsa- 
hují jednu řadu kulatých, hlad- 
kých semen. Dělohy semen jsou 
žiábkovitě prohnuty a sedlovitě 
na sobě položeny; kořínek leží 
184. 
Šešule f, květ F a vnitřek kvetu F^^ 
kapusty zelné ; k kalich, a tyčinky. 
ve žlábku. Náleží tudíž kapusta do skupiny žlábkoděložných (Ortho- 
ploceae) - obr. 132, j. 
Roste planě na mořských pobřežích Anglie, Helgolandu a též kol moře středo- 
zemního. Jakožto dvouletá kvete v máji a červnu, jakožto jednoletá však teprve 
v srpnu a září. 
Od nejdávnějších dob se však pěstuje v rozmanitých odrůdách, z nichž nej- 
důležitější jsou: 
a) Zelí hlávkové (Br. oler. capitata, Kopfkraut - obr. 183 w) se zkrácenou 
lodyhou (košťálem), jejíž zdužnělé, bělavě zelené nebo fialové, hladké (nesvraskalé) 
8 
