124 
205. Tavíce skalní 
/ kus květenství s plod}-, podélný řez še- 
šulkou, c koř. plátek, a tyčinka. ' 
vejčité listy, které příštím rokem opadávají, tak že 
lodyha jest dole nahá a posléze tamtéž zdřevnatí. 
Lodyha i listy (zvláště na rubu) jsou porostly 
přitisklými, h v ě z d o v i t ý m i chlupy (i). Květy, 
poněkud vonné, mají opadavý kalich a zlato- 
žluté (nebělající), nahoře vykrojené plátky kor., 
které se po vypylení prašníků z\Ťtšují, aby kvě- 
tenství bylo nápadnější. Nitky delších tyěinek 
jsou v dolních 2 třetinách křídlatě rozšířeny: 
kratší tyčinky mají též křídlaté výrostky, ale jen 
na spodu (/’). Okrouhlé šešulky (/), od hvězdo- 
vitých chloupků šedi v é, jsou zakončeny 
rovnou ěnělkou skoro tak dlouhou, jak jsou samy. 
Roste na suchých, keřnatých stráních, 
mezích a skalách, zejména v sev. polovině Cech 
a ve střední i jižní Moravě. Kvete v máji a 
červnu. 
4. T. skalní (A. saxatile L. - obr. 205) 
vyhání z vytrvalého oddenkti růžici podlouhlých, 
celokrajných nebo mělce zubatých, šedě plst- 
natých listů a chudolisté, nahoře větevnaté, 
1 - 3 (lni vysoké lodyhy, které později na spodti 
zdřevnatí a od starých listů jsou štipinaté. 
Květy, rozvíjející se již v dubnu a květnu, mají 
zlatožluté, mělce vykrojené plátky korunní (c) 
a jsou sestaveny ve zkrácených (chocholiěnatých), 
hustých hroznech, které ani po odkvetení se 
neprodlužují. Tyčinky (a) mají na spodu tupý 
zoubek, který zvláště na kratších tyčinkách jest 
dobře vyvinut. Šešulky (/4) jsou lysé a ěnělky 
jejich m n o h e m kratší než u druhu před- 
cházejícího; v každém pouzdře jsou 2 semena. 
Roste nej raděj i na skalních úklonech, v Čechách zvláště v okolí pražském, 
v západním Polabí, v Krušných Horách, v poříčí střední Berounky, střední a dolní 
Otavy, jakož i nejhořejší Vltavy a Malše, na Moravě na Pavlovských a Mikulov- 
ských kopcích, v údolí Dyje, u Adamova a j. 
Rod 20. íi. neboli tařice^ šedivá (Berteroa- incana DC. - 
Alyssum^ incanum L., Farsetia^ incana R. Br., Graukresse — obr. 206) jest 21etá 
(snad i vytrvalá), až přes 7-2 vysoká bylina, všecka od hvězdovitých chloupků 
šedivá. Lodyha obyčejně rozvětvená jest porostlá listy kopinatými, většinou celo- 
krajnými. Květy {F) mají opadavý kalich a bílé, hluboce rozeklané kor. 
plátky; nitky delších tyěinek jsou křídlatě rozšířeny, nitky kratších tyěinek mají 
na spodu zoubek, jenž určuje hmyzu směr, kudy musí sosák vnořiti, aby co nej- 
více pylu na hlavu si .nabral. Elliptičné, rovnoběžně s přehrádkou smáčknuté a 
rovnou ěnělkou zakončené šešulky f\) jsou šedoplstnaté a k ose přiloženy; na 
rozdíl od ostatních tařic chovají v k a ž d é m pouzdře 6-8 semen. 
') viz poznámk}- na str. 122. 
-) De Candolle pojmenoval tuto bylinu po svém příteli, Jos. Bertero-ovi, jenž 
cestoval po jižní Americe a objevil tam mnoho nový-ch rostlin. 
'■') F. F arše ti byl botanik benátsk}'. 
á 
