126 
(/ř) a bílé, asi do poloviny rozeklané plátky (r), které dokvétajíce dvoj- 
násobně se zveličují a květenství činí nápadnějším, Elliptičné šešiilky (/), s počátku 
hnědě nebo fialově zbarvené, jsou rovnoběžně s blanitou vnitřní přehrádkou 
smáčknuty a obsahují mnoho drobných semen. Stopky plodní jsou tenké, delší še- 
šulek a přímo odstálé. Poloha kořínku k dělohám jest táž jako u tařic. 
Jest hojná na polích, zejména píseěnatých, u cest a na mezích. Kvete již 
v březnu. Vyskytuje se ve dvou odrůdách : m) s šešulkami podlouhlými, asi 
4krát tak dlouhými jak širokými -- jakožio o. obecná (D. v. vulgaris) a s šešulkami 
téměř okrouhlými, nemnoho delšími než širokými — jakožto o. okrouhloplodá 
(D. v. rotunda), kterážto poslední jest však vzácná. 
2. O. zední (D. muralis L. - obr. 208) má kromě pří- 
zemních, v růžici sestavených listů ještě také vejčité, přisedlé 
listy lodyžní, plátky kor. ne ro- 
žek lané (F) a podlouhle vejčité še- 
šule na stopkách rovnovážně 
odsdálých. 
Vzhledem k olistnatělým lo- 
dyhám a nerozeklaným plátkům ko- 
runním odlišují někteří tento druh 
s následujícím od osívky jarní ja- 
kožto samostatný rod Draba; osívka 
jarní tvoří pak rod Erophila.’ 
Roste na vltavských stráních 
od Prahy až po Štěchovice a na 
několika jiných místech v Čechách 
(Podmokly, Červený Hrádek, hora 
Sedlo u Ouštku). Na Moravě a ve 
Slezsku nebyla dosud pozorována. 
Kvete v dubnu a květnu. 
3. V jižní INIoravě (posud jen 
v kotlině mezi Čejčí- a Hodonínem, 
zejména na trávnících mezi čejčskými 
lázněmi a dvorem a na trávnících 
při lese Hodoňském) roste jako vzác- 
nost os. hájní (D. nemorosa L. — 
obr. 209) se žlutavými, nahoře 
mělce vykrojenými koř. plátky [F) a nejčastěji lósemennými pouzdry plodními (/). 
Kvete v máji, tedy později než obě předcházející. 
208. Osívka zcdni; 
F květ (zvětš.). 
209. Osívka hájní; 
F květ, J podélný řez šešulkou. 
Rod 22. (Lunaria,^^ Mondviole) má veliké, elliptičné 
nebo okrouhlé, rovnoběžně s přehrádkou silně smáčknuté šešulky vícesemenné, 
vyrůstající z lůžka na zvláštních stopečkách (plodonoších). Jsou jí 2 druhy. 
1. Měsíčnice^ lesní (Lunaria^ rediviva-^ L. — obr. 210) jest vytrvalá, až 
1 m vysoká bylina s řapíkatými, srdčitými, po kraji zubatými listy, které jsou 
M Z řec. ?)o =jaro qLloq = přítel, (tedy tolik jako j armil a), vzhledem k čas- 
nému rozkvétání. 
-) Kotlina u Čejce jest bývalé slané jezero a hostí mnohé vzácné rostliny, zejména 
solimilovné, náležející květeně pontické; jest tudíž tato krajina pro botanika 
zvláště zajímavá. Srovnej V. Spitzner; » Květena Moravy « ve Vlastivědě moravské. 
b Z lat. 1 u n a = měsíc, vzhledem k stříbrobílé, blanité přehrádce a k půlměsíčnému 
tr-aru semen. — b Lat. redivivus = znova oživující, vzhledem k tomu, že jest vy- 
trvalá, kdežto násl. jest 2 letá. 
