127 
v dolní části lodyhy skoro vstřícné, nahoře však střídavé. Světle fialové, vonné 
květy, objevující se od května do července, dospívají v elliptičné, k oběma koncům 
súžené šešulky '//), které jsou neobyčejně veliké (až b cm dlouhé a 2 cm 
široké), souběžně s blanitou přehrádkou silně smáčknuté a visí na tenkých, pře- 
vislých stopkách. Část těchto ;;Stopek^' vyrůstá nad lůžko květní a dlužno ji tudíž 
považovati za plodonoš (srovnej s brukví prodlouženou str. 119 a se silénkou). 
Semena (s) jsou svými šňůrami zarostlá do blanité přehrádky a mají křídlatou 
obrubu, tak že jsou v obrysu ledvinkovitá (půlměsíčná) a vítr je může daleko za- 
nášet!. Chlopně zralých šešulí oddělují se od přehrádky shora dolů. Poloha ko- 
řínku k dělohám jest jako u tařic. 
Roste^ v některých hornatých 
krajinách Čech i Moravy nej raděj i 
u lesních potokův; pěstuje se však 
také v květních zahrádkách. Suše- 
ných šešulek upotřebují v lékařství. 
2 . IVI. dvouletá (L. biennis 
Mónch. — obr. 2 lo 11./,' í) má spodní 
listy zcela vstřícné, šešulky na 
obou koncích zaokrouhlené, 
květy nevonné a semena v obrysu 
okrouhlá. Pěstuje se též ve květ- 
ních zahrádkách pro pěkné květy, 
které se rozvíjejí již v dubnu a 
květnu. 
Rod 23. polní 
(Armoracia^ rusticana'^ Fl. Wett., Co- 
chlearia^ armoracia- L., Meerrettig — 
obr. 211) jest vytrvalá bylina až přes 
1 m vysoká, s rozbrázděnou, dutou 
lodyhou, která nahoře se rozvětvuje 
v bezlisté větve a na těch nese hroz- 
natě sestavené, drobné, bílé květy 
rozvíjející se od května do července. 
Listy přízemní (L) jsou řapíkaté, po- 
dlouhle vejčité, vroubkovaně pilovité 
a neobyčejně veliké; listy lo- 
dyžní jsou dole peřenodílné a peřeno- 
klané, nahoře úzce kopinaté, skoro 
celokrajné. Šešulky jsou kulovaté a 
obsahují v každém pouzdře několik 
semen; když při uzrání chlopně po- 
stranní se odchlípí, zůstane čnělka na rámci blanité přehrádky (čímž liší se křen 
od následujícího rodu Iničky, viz str. 129). U nás však obyčejně šešulky úplně 
nedozrávají a tudíž se zřídka otvírají. 
9 Rus. xp'ljHT> vyskytuje se i v jiiiý^ch jazycích slov. (pol. chrzaii, chorv. hren atd.) 
a přešlo také do němčiny »k r e e n« a frančin}’ c r a n. Jest to svědectvím, že původní » 
vlast křenu dlužno liledati v Rusku, odkudž asi před 1000 léty se rozšířil na západ. 
-) Toto jméno, jehož již staří Římané a Řekové užívali nejspíše pro ředkev, jest 
původu keltického, jsouc složeno z a r = blízko more = moře -(- r i c h = kraj ; zna- 
mená tedy rostlinu blízko moře rostoucí; Armorica bylo celtické jméno pro nynější 
Bretagne. 
Lat. rusticanus = venkovský-. 
C o c h 1 e a r i a viz rod 46. 
210. /. Měsíčnice lesní ; 
f její šešuika, í semeno. 
II. Šešulka f a semeno s měsíčnice tívoiíleíě. 
