lodyhu objímajícími, srstnatými listy. Drobné, bledožluté kvítky, rozvíjející se od 
května do července, vyvinují se v hruškovité, po krajích (semenicových) smáčknuté 
šešulky (/), které sedí na tenkých, odstálých stopkách a mají na vrcholku rovnou 
čnělku. Šešulky záhy ztvrdnou a při uzrání zůstává jejich čnělka na jedné z obou 
shora dolů se oddělujících chlopní, nikoli na přehrádce. Kořínek v semenech 
leží na hřbetě jedné dělohy; patřit’ Inička do skupiny hřbetokořenných (Notorhizeae^). 
Roste hojně jako plevel na polích, zejména ve lnu, ale také na zdech 
a rumištích. 
2. L. setá (C. saliva Crantz.) podobá se úplně předch. (obr. 212), tak že 
od některých botaniků se považuje za pouhou její 
odrůdu. Jest však na lodyze drsná, má o něco 
větší květy sytě žluté a větší tobolky. 
Roste na polích a mezích v okolí pražském 
a kolem Prostějova; u Benešova ji pěštují pro olej- 
natá semena. Olej Iničkov}', je-li dobře čištěn, vy- 
rovná se téměř oleji olivovému. 
3. L. smrdutá 
(C. foetida Fr. - obr. 
213) má listy dolejší 
často peřenoklané; še- 
šulky její zůstávají 
dlouho tenkoblan- 
n é, trochu nafouklé a 
spočívají na stopkách 
r o v n o \' á ž n ě od- 
stálých, až dolů se- 
hnutých. Roste jako 
plevel skoro výhradnč 
ve lnu ; kvete v červ- 
nu a červenci. 
Jest zajímavá tím, 
že má d v oj t v á r n á 
semena: jednak troj- 
h ranná, s kořínkem 
na hřbetě dělohy, 
jednak smačknutě vej- 
čitá, s kořínkem při 
kraji děloh. 
212. Lnička nialoplodá ; 
ý zralá šešulka. 
Rod, 25. (Thlaspi,^ Hellerkraut) má vejčité šešulky 
kolmo k blanité přehrádce smáčknuté a na obvodě kříd lat é. Kořínek leží po 
straně obou ploše k sobě přiložených děloh. Plátky kor. jsou asi stejně veliké 
a nitky tyčinek nemají výrostků. 
Patří sem 4 druhy : 
') Viz str. 82 a obr. 132, p. 
-) Šešulky podobají se penízkům; srovn. něm. Hellerkraut. 
'h Z řec. í9/án.Tí nebo dláan:ig — kokoška; přeneseno sem vzhledem k velice smáčk- 
nutým šešulkám {dláo) = mačkám); cliorv. slově stisnuša, pol. plaszczeniec. 
9 
