135 
Roste na rumištích, zdech, návsích a u cest velice hojně; rozemnuta byvši 
nelibě zapáchá. Svým zápachem, který má původ v organické sloučenině trimethy- 
lamin zvané, vypuzuje prý z bytů štěnice a blechy. Odvaru jejího užívají ven- 
kované (zejména v Rusku) proti zimnici. 
4. Ř. zahradní (L. sativunR L. — obr. 225) jest všecka lysá a šedomodře 
ojíněná. Listy její mají rozmanitý tvar: spodní bývají řapíkaté, vejčité a nepravi- 
delně zastřihované, nebo jsou jednoduše nebo i 2krát peřenodílné; čím výše jsou 
listy jednodušší, až konečně jsou trojklané a nejhořeji celé, čárkovité a přisedlé (ale ni- 
koli objímavé). Kvítky, rozvíjející se v červnu a čci, mají bílé kor. plátky a 6 ty- 
činek. Okrouhle vejčité šešulky (f) jsou na předním kraji široce křídlaté a jsou na 
krátkých stopkách k ose více méně přiloženy. 
Semena úplně hladká vylučují na vlhké půdě 
lepkavý rosol, jímž se k zemi přilepují, aby 
klíček mohl lépe vnikati do země. 
224. Řeřicha nunní; 
F květ, / šešulka. 
225. Řeřicha zahradní ; 
f zralá šešulka. 
Pěstuje se u nás někdy v zahrádkách pro hořce chutnající listy, jichž užívá 
se v kuchyních, a pro olejnatá semena. Na rumištích často zplaňuje. Pochází ze 
západní Asie a Egyptu, kde roste planě v obilí. 
5. V jižní INIoravě (při vesnickém potoku u Bošovic a v okolí Bořetic blíže 
Klobouk) vyskytuje se na slaných pustinách ř. šírolistá (L. latifolium L. — obr. 226), 
která na rozdíl ode všech ostatních jest vytrvalá vyriistajíc z vícehlavého oddenku. 
Ma spodní listy podlouhle vejčité, pilovité, dlouze řapíkaté, hořejší úzce kopinaté 
nebo čárkovité, skoro celokrajné a přisedlé. Drobné, bílé kvítky, rozkvétající jako 
b Lat. s a t i v u s = setý. 
