137 
neb i vytrvalého kořene růžici přízemních, 
většinou peřenodílných a peřenoklaných li- 
stů v a až Y 2 vysoké, obyčejně větevnaté 
lodyhy s listy kopinatýnii, většinou celokraj- 
nýini a střelovitým spodkem přisedlými. Listy 
lodyžní i přízemní jsou jako u většiny rostlin 
k rostlině tak postaveny, že všecku vodu de- 
šťovou a rosu svádějí k vřetenovitému ko- 
řeni, jenž dosti hluboko do půdy proniká. 
Poněvadž jsou listy lodyžní čím výše menší 
a k lodyze přitisklejší, nezastiňují se vzá- 
jemně, a paprsky sluneční je mohou všecky 
stejně ozařovati. Drobounké kvítky {F) mají 
bílé korunní plátky, které bývají někdy pře- 
měněny v tyčinky, - tak že jest pak tyči- 
nek 10, — a dospívají se v trojhranné, kolmo 
na úzkou přehrádku smáčknuté šešulky (/), 
jež na širším, poněkud vykrojeném horním 
kraji nesou kratičkou čnělku a súženým spod- 
kem sedí na tenkých, odstálých stopkách. 
V každém pouzdře šešulky bývá 1 0 až 
12 semen; poněvadž se vyvinují šešulky po 
celý rok, páčí se počet semen jedné rostliny 
na tisíce. Kořínek v semenu leží na hřbetě 
jedné dělohy; náležíf kokoška do skupiny 
hřbetokořenných (Notorhizeae^). 
Anyť kvítky jsou příliš nepatrné a hmyz 
k nim následkem toho celkem málo zalétá, zú- 
rodňují se blizny většinou pylem vlastním. 
Vedle květů obojakých vyskytují se někdy též 
květy pestíkové se zakrnělými tyčinkami. 
228. Kokoška; 
Z^květ, k kalich, c koruna; vnitřek květu ; p pe- 
stík, 11 blizna; y zralá ŠeŠuika. 
Roste hojně na polích a u cest po vší Evropě a kvete téměř po celý rok 
(od února až do listopadu). Semena její obsahují as 207o dobrého oleje. Kneipp 
odporučuje odvar z této byliny proti zimnici, nemocem sleziny a jater, jakož i proti 
špatnému trávení. 
Často velice trpívá rzí bělostnou (Cystopus candidus), která lodyhu 
i šešule její znetvořuje a pokrývá bílým práškem, tak že vypadají, jako by byly 
povápněny (viz Choroby rostlin ve sv. I.). 
Rod 32 . (Coronopus- Ruellii^ All., Senebiera^^ 
coronopus Poir., Kráhenfuss - obr. 229) jest jednoletá, přidužnatělá, temnozelená 
bylinka s nízkými, položenými, větevnatými lodyhami a zpeřeně dělenými listy. 
Drobounké, kratičce stopkaté kvítky {F) jsou nahloučeny v krátkých, protilistných 
hroznech; mají bílé kor. plátky a přeměňují se v ledvinkovité, kolmo na úzkou 
přehrádku smáčknuté, dole vykrojené, nahoře jehlancovitou špičkou zakončené, 
svraskalé, na obvodě hřebenitě zubaté ;; šešulky" (f), které dozravše poltí se ve 
2 jednosemenné části, z nichž však semena nevypadávají. Plody tyto jsou na kra- 
tičkých stopkách a bývá jich obyčejně několik pohromadě hustě směstnáno. Kořínek 
') Viz ve hlavních znacích rostlin křížatých, str. 82. 
-) Z řec. y.oo(or}'i = vrána -f- ^ovg = noha, vzhledem ke tvaru listů (vlastně úkrojků 
listových); podobně slově i polský: wronóg a chorv. sračja noga. 
•9 Jean Rnelle byl francouzský botanik; zemřel r. 1537. 
■•jjan Senebier byl slavný fysiolog; zemřel v Ženevě r. 1809. 
