přímá nebo 
\ystoupavá 
lodyha ch^^bí, 
tak že listy a 
květy vyrů- 
stají přímo < 
z oddenku; 
za to vyrůsta- 
jí z oddenku 
často plazivé 
list. výběžky 
lodyha jest 
patrná 
a dlouze stop- 
katé kv^ěty 
vyrůstají < 
z paždí lod. 
listů ; plaziv’é 
výběžky 
chybí 
blizna 
jest 
hákovitá 
kališní 
lístkv’ 
vúce méně 
tupé 
(v’e špici 
ne- 
protáhlé) 
oddenek 
s listu a- 
t3'mi 
v’V’běžk3" 
li 
listen ce asi 
uprostřed ne-j 1. 
bo nad pro- 
středkem sto- ! 
pek kv’ětních 
bílá 16. 
listen ce pod pro- ( 
středkem stopek' modi’á 17. 
oddenek 
bez listna- 
ých 
vv’běžků 
květních 
okraj palistů hu- 
stě brvitý, květy 
bledě fialové, 
s ostruhou běla- 
v’Ou, trochu 
vonné 
okraj pal. lysý 
nebo po .sk rovnu 
brvdtv 
blizna je po- 
rozšířena 
v šikmou mi- 
stičku 
kal. lístkv’ dlou-j divotvár- 
ze špičaté \ iiá ó. 
listence asi v pro- í 
středku nebo p o d j 
prostředkem květ 
nich stopek 
kopečná 3. 
květy nevou., 
bledě fíalov'é, 
s ostruhou 
stejně zbar- 
venou 
květv’ velmi 
vonné, živě fi- 
alové 
srst- 
natá 
obojet- 
ná 18. 
bařinná 1. 
listence nad pro-í 
středkem květ- 
ních stopek 
oI vsálá 19. 
čepel list. asi 
tak široká jak 
dlouhá (srd- 
čitá, vejčitá, 
ledvin.); odd. 
neukončen}’ 
vyhání s po- 
čátku růžici 
přízem. listů 
a z paždí těch- 
to postranní 
lod3’hy 
čepel 1. delší 
než 
širší (podlou- 
hle vejčitá, 
trojhrau., ko- 
pinatá atd.); 
odd. a jeho < 
v’ětve vyrůst, 
zrovna v’ ko- 
nečné lodv’hv’ 
přízem. růži- 
ce listov’é ne- 
vytv’ořujíce 
lodyh}’ po- 
léhavé nebo 
v’ystoupav’é, 
obyčejně 
rozložené 
v trsu 
lod. přímé; 
kv’ěty vonné 
listy kopi- 
naté ; lodyhy 
přímé; palis- 
tv’ zv’eličelé 
lod. pouze 3 — 8 C7)i [ 
dlouhé, pýřité; li- J písečná S. 
stence blízko pod kv'. \ 
spodní plátek 
kor. vpředu měl- 
ce v’y krojen; o- 
struha stejně 
zbarvená s kor. 
ostatní 
dlouhé, lysé ; 
listence dále 
od kv’ětu 
/ divotvár- 
\ ná 5. 
spodní pl. kor. f 
v’předu zaokrou-j 
hlen; ostruha \ 
obyč. bělav’á [ 
lesní 
Rivino- 
va 6. 
lod. nahoře pý- / u.. 
řitá nebo chlup.) 
lodyha celá 
lysá 
palisty prostřed. | 
listů íodyž. zdélÍ!| nízká 11. 
nebo delší řapíkaf 
tytéž asi do po- í , 
lovíce řapíka 
sahajíri I 10- 
listy tříhrauné nebo podlouhle 
v’ejčité, s tupou špičkou a srd- 
čitým nebo uťatým spodem; 
lod. většinou vystoupav’é; pa- 
Hstv zřídka zveličelé 
psí 9. 
kor. buď celá nebo 
alespoň z části 
žlutá; u pěstov^au. 
rostlin zv’eličelá, 
aksamitová, v bar- 
v’ách nejroz- 
manitějších 
í listv’ ledvinov’. (širší 
než delší) s palisty ? dvoukvčtá 15. 
nepatrnými ( 
' v’ehké palisty lyro- 
v’itě peřenosečné, 
s konečným uštem | (maceška) 13. 
značně velikvm [ 
1. v’ejčitě podlou- 
hlé, ke spodu su- 
žené, až kopin- 
naté, s v’elikými 
peřenosečuými 
paHsty 
troj barevná 
peřenosečné pal. s ko-| 
nečným úkrojkem čár-J žlutá 14. 
k ovitým [ 
