155 
stoupavé, trsnatě rozložené, 
s široce srdčito-vejčitými, krátce za- 
špičatělými listy, opatřenými kopi- 
natými, pokraji h ř e b e n i tě třás- 
nitými palisty. Květy vyrůstají na 
dlouhých, lysých stopkách z úžla- 
bí 1 o d y ž n í c h listů. Mají kališní 
lístky kopinaté, dlouze zákon čité 
a přívěsky předních kališních lístků 
značně veliké, uťaté, lístků postran- 
ních trojhranné, povytáhlé; bledo- 
modré koruny mají ostruhu oby- 
ěejně bělavoLi; spodní plátek (nesoucí 
ostruhu) jest v předu zaokrouh- 
len, poodstálé plátky postranní jsou 
na vnitřní straně (u spodu) hustě 
a dlouze vousaté. Blizna vybíhá 
v hákovitou špičku jako u v. vonné. 
Roste hojně ve stinných le- 
sích. Kvete v dubnu a máji. 
7. V. lesní (V. silvestris Kit., 
V. silvatica Fr. — obr. 255) liší se 
od v. Ri vin o vy, které se velice 
podobá a s níž současně rozkvétá, 
hlavně jen tím, že má přívěsky zad- 
ního a dvou postranních lístků kališ- 
254. Violka Rivinova. 
nich kratičké, jako zakrnělé, 
spodní (ostruhatý) plátek 
koruny — která jest mno- 
hem menší nežli u druhu 
předch. — vpředu mělce 
vykrojen a ostruhu stej- 
ně zbarvenu jako ostatní 
bledě modrofialové plátky 
korunní; postranní plátky 
jsou jen krátce vousaté. 
V blizně shoduje se s před- 
cházející. 
Vyskytuje se též ve 
stinných lesích, v hájích a 
křovinách. Poněvadž na ^ ^ ^ 
255. Violka lesní; těchto místech vítr stop- 256. holka písečná. 
A květ, kousek rostliny s plody. kaiui plodnimi zridka tak 
mocně pohybuje, aby semena mohla zalétati 
ze zralých tobolek dále od rostliny, svírají se obě pobočné stěny puklých, ělun- 
kovitých chlopní tak násilně, že hladká semena, jako by byla smáčknutá mezi 
dvěma prsty, daleko se vymršfují (obr. 255 B). 
8. V. písečná (V. arenaria DC. ~ obr. 256) jest drobounká, jen 3 - \0 cm 
vysoká bylinka, která vyhání z neukončeného oddenku četné, okrouhle srdčité, 
tupé listy přízemní i nízké, trsnatě rozložené, listnaté, namnoze jemně pýřité 
postranní lodyžky. Drobné listy mají palisty kopinaté, po kraji hřebenatě p i- 
