Ěád XII. Cistovité^ neboli devatemíkovité (Cistineae) 
jsou drobné polokře s jednoduchými, celokrajnými, vstřícnými, palistnatými listy a 
pravidelnými květy, jež mají 5 vytrvalých lístků kališních, z nichž 2 vnější jsou 
však obyčejně menší a mylně za listeny považovány (ba někdy též docela chy- 
bějí), 5 plátků korunních, mnoho podplodních tyčinek a svrchní, Sčlenný (ze 3 
plodolistů složený) semeník s jednoduchou čnělkou. Plod jest jednopouzdrá tobolka 
obsahující četná semena na třech nástěnných semenicích; dozravši puká ve tři 
chlopně na hřbetě plodolistů (pouzdrosečně). 
Z naší květeny náleží sem pouze rod d e v a t e r n í k (Helianthemum) o 4 druzích : 
listv mají čárkovité I , , ^ 
■ pilisty ^ 
listy vstřícné, obyčejně 
podlouhle vejčité 
listy bez palistů 
listy vespod bělavě | o 
plstnaté 
listy na obou stra- | 
uácli zelené ^ 
skalní 3. 
listy střídavé, čárko^■ité ' teiikolistý 4. 
1. obecný (Helianthemum^ chamaecistus^ Milí, H. 
hirsutum^ ThuilL, H. vulgare Gártn., Sonnenróschen — obr. 286) jest drobným 
1 — 3 dm vysoký polokeř s vystoupavými lodyhami na spodu dřevnatými a podlouhle 
6 Zástupcem jejich jest rod cist (Cistus), kter}- má křovitý vzrůst a v někoHka 
druzích se vyskytuje v jižní Evropě; v naší vlasti neroste však ani jediný’ druh cistu; 
ovšem některé druhy b<x'ají pěstovány v zahradách jako květiny okrasné. 
‘h Toto jméno vyskytuje se i v jiných řečech slovanských, ač znamená často různé 
rostlin}^ na př. v ruštině ;i;eBHTn.iLHnK'B, v srbšt. a chore, deveterník, v pols. dzie- 
w i ^ c i o r n i k a t. d. 
Z řec. i\hoq = slunce -j- avůeaov = květina, poněvadž rozkvetlé květy se obra- 
cejí ke slunci (tomu však jest tak i u některřxh jiu}"ch rosthn); odtud slově devaterník 
v ISIatthioliově Herbáři »slunečn<' květ«. 
Slož. z řec. yauaí = při zemi, nízk}" -j" y.íoxog — cistus, rostlina jihoevropská, 
do téhož řádu příslušná. 
^) Lat. hirsutus — srstnatý. 
