175 
\’ejčitými, celokrajnými, chlupatými, vstříc- 
nými listy, které bývají po kraji ^ trochu 
ohrnuty a mají úzké palisty. Úhledné 
květy, asi téže velikosti a podoby jako 
květy známé m o c h n y husí, sestaveny 
jsou v konečných, chudých vijanech. Mají 
5 lístků kališních, z nichž jsou 3 široké a 2 
úzké (které považují někteří za listeny a jež 
mohou též docela chyběti — obr. 287), 5 
žlutých (zřídka bílých) plátků kor., na do- 
lejšku s pomorančovou skvrnou, a četné ty- 
činky srostlé nitkami zcela na spodu v 5 
svazečků. 
Kulovatý svrchní semeník, složený ze 
3 plodolistů, nese na vrcholku rovnou čnělku 
s paličkatou bliznou, která tyčinky poněkud 
převyšuje a dospívá v m n o h o s e m e n n o u 
tobolku s 3 nástěnnými semenicemi; ta 
dozravši puká na hřbetech plodolistů ve 3 
chlopně (obr. 286/). 
Květy rozvíjejí se od května do čer- 
vence pouze za slunečná obracejíce se ke 
slunci: ráno k jihovýchodu, v poledne k jihu 
a na večer k jihozápadu. Před deštěm a na 
noc se zavírají a sklánějí k zemi, aby pyl 
netrpěl vodou (rosou) a aby se z nich ne- 
vyzařovalo příliš mnoho tepla do chladněj- 
šího vzduchu. Ač již druhého dne útlé ko- 
runy vadnou a opadávají, přece to trvá značně 
dlouho, nežli celá rostlina odkvete, poněvadž 
rozkvétá květ po květu. Opylení obstarává 
hmyz, kterému rostlina nemajíc medu po- 
skytuje hojnost chutného pylu. Kromě toho 
však zúroďňují se blizny též pylem vlastním, ^ 
zvláště za nepříznivého počasí, kdy hmyz 
Roste hojně na pokrajích lesů, travnatých kop- 
cích, výslunných stráních, suchých lukách a mezích. 
Dříve užívalo se této byliny v lékařství a místy 
dávají ji venkované dosud na rány. V okolí Rožnova 
jde pověst, že přivábí dívce, která se v odvaru jeho 
devětkrát umyla, mnoho milenců. 
Pozn. Na Velikém Kotli mor. Jeseníku roste' 
odrůda s většími, bledožlutými květy, jichž bývá 
nanejvýš 5 a širšími listy pokraji neohrnutými 
-- d. velkokvětý (H. grandiflorum DC.); a u Chu- 
děnic v Pošumaví byla pozorována odrůda s listy 
lysými - d. lysý (H. glabrum Koch). 
2. D. douškoiistý (H. vineale^ Pers., Cistus'^ canus^ L. — obr. 288) podobá 
se celkem druhu předcházejícímu, jest však ve všem drobnější a má listy — po 
T. j. rostoucí ve vinicích (= viuea). — -) Z řec. yJoxog = cist, viz pozn. p na str. 
předcházejíc:. — P Lat. c a u u s = šedý. 
maio léta. 
287. Diagram kvetu devater- 
niku obecného. 
