186 
Libovonné květy, objevující se na stromě asi po dvacátém roce jeho věku, 
jsou sestaveny po 5-10 (zřídka po 3) do vidlanů vyrůstajících na dlouhých 
stopkách; ke každé stopce celého květenství jest přirostlý a po ní hluboce sbíhá 
dlouhý, kožovitý listen (b)^ pomocí jehož může vítr zralé plody, oddělující se od 
větví v celých květenstvích, zanášeti daleko od stromu. Květy (F^), rozvíjející se 
začátkem července, mají 5 opadavých, v poupěti chlopnitě složených lístků ka- 
lišních, které jsou dole prohloubeny v medovou jamku, 5 bledožlutých, úzkých 
plátků korunních a asi 30 tyčinek a^), jejichž nitky bývají na konci vidličnatě 
rozeklány ve 2 krátká ramena a každé rameno nese po jednom prasníkovém py- 
tlíčku. Zcela na spodu jsou nitky tyčinek srostlé v 5 svazečků ; jsou tudíž tyčinky 
bbratré. Jediný svrchní semeník fF) jest původně bpouzdrý chovaje v každém pouzdře 
2 vajíčka upevněná ve vnitřním 
úhlu; rovná čnělka končí 51aloč- 
nou bliznou, jejíž laloky se posléze 
rozkládají do hvězdy. 
Plody (f) jsou pometáním je- 
dnopoLizdré, 1 — 2semenné, hruško- 
vité a slabě žebernaté nažky (oříšky) ; 
obal jejich jest slabounký, tak že je 
lze mezi prsty rozmačkati. Semena 
obsahují až 5 8% oleje. 
Zúrodňování blizen obstarává 
hmyz, který u velikém množství 
květy navštěvuje a pyl na nohách, 
hrudi a břichu z květu do květu 
přenáší. Aby se zamezilo zúrod- 
ňování pylem vlastním, jsou tyčinky 
od blizny daleko rozpřaženy a praš- 
níky jejich dospívají dříve nežli 
jest blizna schopna opylení. 
Tím, že jsou květy převislé, 
chráněna jest medovina, která se 
vyměšuje z vnitřních stěn lístků ka- 
lišních, od deště. 
Roste porůznu v lesích a pě- 
stuje se hojně při domech i ve stro- 
mořadích. Našim pohanským před- 
kům byla stromem posvátným, proto konali pod lipami oběti, schůze a všeliké 
slavnosti.! 
Poskytuje hojného užitku: měkkého dříví na práce truhlářské a řezbářské, 
lýka na vázání zeleniny a květin, jakož i na hrubá tkaniva, květů na lípové thé", 
oblíbený domácí lék pro pocení (při kašli, zašlemování průdušnice, nachlazení); 
kromě toho skýtají květy hojnou pastvu včelám a uhle ze dřeva lípového užívá 
se ku kreslení a k výrobě střelného prachu. 
Někdy dosahuje lípa značně vysokého stáří. V tom ohledu jest na př. památná 
stará lípa v zámecké zahradě v Kamenici, jež dala městu přijmi „nad Lipou^'. 
Stáří její odhaduje se na 600 let Na rozlehlých větvích její jest upravena tan- 
0 J. Kollár přijal lípu za symbol vzájemnosti slovanské. »Shodujeť se lípa na- 
skrze s povahou slovanskou: jesti družná a nejraději se tulí k lidským příbytkům, jakoby 
měla sni3'sl pro život rodinný; svou měkkostí upomíná na holubicí povahu národa slo- 
vanského; jest snášenlivá a pohostinská, posk^hujíc i cizákovi útulek- pod zeleným krovem 
svým . . . ; mívá litrpnost s churav3mi nešťastníkem a podává mu léčivého květu ... A tak 
vším, což jejího jest, hledí lípa prospívat! lidstvu. « 
