188 - 
304. A. Poliárovitý list lípy vdkolisté, 
rostoucí u lar)’ ve Zlaté Koruně. — B. Nádorj’ na listu lipovém působené 
larvou žlabatky Hormomyia Reaumuriana. — 6', c nádory působené roz- 
točem Phytoptus. 
roste blízko fary lípa velkolistá, která mívá každého 
obyčejných listů též listy po- 
hárovité (obr. 304 A), podobné 
poněkud kapuci. Lid vykládá si 
o lípě té, že na ní byli v době 
Žižkově věšeni kapucíni. Podiv- 
ný tvar těchto listů dlužno vy- 
světlili tím, že okraje jejich, jak 
byly složeny v pupenu, spolu 
srostly podobným asi způso- 
bem, jak srůstají spolu okraje 
plodolistů (na př. v lusku.) 
předch. hlavně těmito znaky: 
má listy poměrně větší, 8 i více 
c/// dlouhé, s delšími (3 — 6 cm 
dlouhými) řapíky, po obou 
stranách čepele zelené (na ru- 
bu ovšem poněkud bledší a 
roztroušeně pýřité), chomáčky 
vousů (acarodomatie) v úžla- 
bích žilek na rubu listů b ě- 
lavé, vidlany nejčastěji jen 
2 - 3květé (řidčeji 5květé), la- 
loky bliznové přímé a nažky 
(/) kulovaté, tlustosiěnné 
(tak že jich nelze v prstech roz- 
mačkali), s 5 vyniklými žebry. 
Listy její raší již začátkem 
května a květy se začínají roz- 
víjeli už v 2. polovici června, 
tedy asi o 14 dní dříve nežli 
i předch. Jinak o ní platí vše, 
co o lipě malolisté, která jest 
u nás hojnější. 
Pozn. V Zlaté^ Koruně 
(jižně od Budějovic v Cechách) 
roku na některých větvích vedle 
3. jMísty vyskytuje se tak 
zv. I. prostřední (Ť. inter- 
media PCJ, která spojujíc znaky 
obou předcházejících jest nej- 
spíše jejich luíšencein. 
4. L. stříbrná (T. ar- 
gentea Desf., T. alba W. Kit. 
— obr. 306) má listy na rubu 
od hvězdovitých chloupků hustě 
b ě 1 o p 1 s t n a t é, ale za to 
v úhlech žilek nevousaté. INIladé 
větévky, pupeny a lístky kališní 
jsou též plstnaté. Květy (P), roz- 
víjející se v červenci a srpnu, 
mají 50 — 70 tyčinek, které jsou 
305. Lípa velkolisiá ; f plody. 
