194 
se celkem s. planému, má však lodyhu vždy přímou, statnější, až i in vysokou 
a lysou. Lístky vnějšího kalichu jsou široce vejčité, kdežto u s. phiného jsou 
podlouhlé (obr. 312 k^. Nachové nebo lilákové plátky korunní jsou srdčité, jen 
mělce vykrojené a tmavěji proužkované. 
Pěstuje se někdy ve květných zahrádkách a odtud časem zplaňuje. Kvete asi 
v týž čas jako předch. Pochází z jižní Evropy. 
314. Sléz velkokvětý ; 
f tvrdka (část plodu). 
315. Sléz pižmový ; 
f tvrdka. 
5. S. velkokvětý (M. alcea^ L. — obr. 314) vyhání z vytrvalého oddenkti 
statnou, až přes 1 m vysokou, chlupatou lodyhu, jejíž listy — alespoň hořejší — 
mají čepel rozdělenu hlubokými zářezy, až téměř k ř a p í k u sahajícími, 
v 3 — 5 úzkých úkrojků, které jsou opět po stranách více méně rozeklány. Ve- 
liké, růžové (zřídka bílé), ale nevonné květy, objevující se jako u jiných druhů 
až v měsících letních, vyrůstají z paždí listů a bývají na vrcholku lodyhy hustě 
směstnány. Mají široce srděité, zcela mělce vykrojené plátky a vyvinují se v plody 
lysé (/). 
b vSIovo to V3'skytuje se už u Pliiiia a Discorida (ályJa), vztahujíc se na nějakou 
bylinu léčivou; á/.y.éco = sílím. 
