196 
1. Proskurník^ neboli pro- 
svírník^ lékařský, jinak ibišek^ 
(Althaea- officinalis L., gemeiner Ei- 
bisch — obr. 318) jest všecek na 
lodyze i listech měkce plstnatý, 
tak že voda dešťová ani rosa k němu 
317. Lavaterka obecná; nelne a průduchů, jimiž rostlina 
L spodní list; k, kalíšek, k kalich. transpirujc, nikdy neucpává. Pro 
rostlinu jest to zvláště proto vý- 
hodno, poněvadž rostouc nejraději na vlhkých místech přijímá kořeny mnoho 
vody, kterouž musí průduchy opět vypařovati. Lodyhy vyrůstají z vytrvalého, 
ztloustlého, rovnovážného oddenku {R) přímo, až přes 1 m vysoko a mají řapí- 
katé, srdčité nebo vejčité listy v dolní části lodyhy mělce blaločné, v horní části 
31alocné, po kraji nestejně vroubkované. Bílé, poněkud narůžovělé květy, obje- 
vující se teprve v červenci a srpnu, vynikají ve vijanovitých svazečkách z paždi 
listů a tvořívají na vrcholku lodyhy klubkatě staženou latu. Jsou téže povahy 
jako květy slézu, ale mají kalíšek (kj složený z 6-9 listenů, jež jsou 
dole skoro do polovice spolu srostlé. Zúrodňování blizen stává se po- 
dobně, jak bylo vyloženo u slézu (str. 192). 
Roste na slaných lukách v okolí Poděbrad, Neratovic a Zaječic, jakož i 
v jižnější Moravě (na př. v kraji brněnském, znojemském a uhersko-hradišťském). 
Roste místy na suchých návrších, 
keřnatých stráních, po krajích lesův a 
ve světlých hájích, v Cechách zvláště 
ve střední části, v nížinách polabských 
a krajině teplicko-žatecké, na Moravě 
v části střední, jižní, ve Slezsku 
v Těšínsku i j. Květy rozvíjejí se jako 
u slézů až v měsících letních, hlavně 
v červenci a srpnu. 
V zahradách pěstuje se jednoletá 
1 a v. t ř í m ě s í č n á (L. trimestris L.) 
s velikými, krásnými květy barvy čer- 
vené nebo bílé. Od předch. snadno se 
rozeznává, an sloupek, kolem něhož 
jsou sestaveny tvrdky, není nahoře špi- 
čatě zakončen, nýbrž plochý. Pochází 
z jižní Evropy. 
Rod 3. 
(Althaea^, Eibisch) má jako předch. 
lístky kalíšku (v počtu 6 — 9) na 
spodu spolu srostlé, tak že 
jest kalíšek 6 - 9k 1 a n ý. Patří sem : 
Obsahuje ve všech částech, hlavně však v kořeni, hojnost léčivého slizu, 
proto se v některých zemích pěstuje jako bylina lékárnická. Častěji sází se' v za- 
9 Od stslov. a rus. proskura, prosfora (z řec. .Tooa^ooá) = svěcený chléb, opla- 
tek, jemuž plody okrouhlým, terčo\dtým tvarem sv^mi se podobají; v nynější ruštině slově 
npocBupHnKi.. 
'-) Lat. althaea (u Plinia), řec. a/.daía (u Dioscorida); obsahuje kmen řec. ák&og = 
bolest, lék, vzhledem k léčivým vlastnostem oddenku. 
9 Od řec. i^íoxog, lat. hibiscus, jakž tuto bylinu již staří nazývali. 
