227 
6. L. žlutý (L. flavum L. - obr. 368) liší se ode všech ostatních druhů lnu 
dvěma vlastnostmi: má na spodině listů (L) po každé straně hnědou žláz ku 
{z) a květy žluté. 
Roste na travnatých úklonech v okolí Karlštejnu, v středním a západním 
Polabí, jakož i ve střední a jižní Moravě (na př. na Pavlovských horách, v okolí 
Mikulova, Klobouk, Hodonína atd.); ve Slezsku na Kamenné u Stařiče blíže Místku. 
Kvete současně s předch. 
368. Le/i žlutý; 
L list se žlázkami z. 
7. L. luční (L. catharticum^ L. - obr. 
369) jest jednoletá bylinka s tenkou, nahoře 
vidlanovitě rozvětvenou lodyhou, jejíž pobočné 
osy přecházejí ve vijany, a se v s tříc n ým i, 
podlouhle vejěitými listy. Drobné, bílé kvítky 
(/’), objevující se v měsících letních (od června 
do srpna), jsou téže povahy jako u lnu setého 
a tím zajímavé, že útlé koruny jejich mohou 
se několikrát za den zavříti a opět rozevříti, dle toho, jak na ně působí 
paprsky sluneční. Kališní lístky sahají asi do poloviny tobolek (/). 
Roste hojně na lukách, zejména písčitých, jakož i na průhonech, mezích a trav- 
natých úklonech. Má hořkou, trochu slanou chuť; dříve se ho užívalo jako pro- 
středku k vyhnání cizopasných červů. 
V zahrádkách pěstuje se někdy jako okrasná květina vedle 1. rakouského 
(č. 3 ) a žlutého (č. 6 ) jihoamerický 1. velekvětý (L. grandiflorum L.), s různo- 
tvárnvmi nieterostylickými) květy o velikých, nachových korunách. 
9 Cartliarticum (řec. xadaoriy.ov) rozuměj medicamentum (lék) = počisťující prostředek. 
15^ 
