234 
se od května až do podzimu, tvoří konečný hrozen. Mají 5 vytrvalých lístků 
kališních (obr. 379 a 380), z nichž oba postranní jsou křídlatě zveličelé 
a korun o vité zbarvené, se 3 podélnými žilkami, 
které na konci se spojují a kromě toho se opět rozvětvují 
v slabší žilky postranní. Z korunních plátků jsou vyvinuty 
jen 3 a jsou spolu srostlé v trubku; ostatní 2 postranní plátky 
zcela zakrněly; spodní (přední) plátek (c^) jest ělunko- 
vitě vydutý a má v předu přívěsek (/) rozeklaný, 
v několik n i t k o v i t ý c h ú k r o j k ů, o které hmyz, 
hledající na dně květu medoviny, se opírá. 
Tyčinek (a) jest 8 a to dvojbratrých; jsou totiž roz- 
děleny ve dva 4ěetné svazky, které přirůstají nitkami ke 
stěnám dutiny tvořené spodním plátkem. Prašníky otvírají 
se děrami (nikoli skulinami). 
Svrchní, 2pouzdrý semenník (/) nese na vrcholku 
jednoduchou ěnělku (/), která jest na konci lžicovitě roz- 
šířena. Blizna (n) nespočívá na samém konci ěnělky, jak 
tomu bývá obyčejně u jiných rostlin, ale jest stranou pod 
ižicovitou dutinkou, majíc tvar malého jazýčku, z něhož se 
stále roní lepkavá tekutina. Lžicovitý konec ěnělky zaujímá 
ve květu právě takové místo, že se do něho pyl ze zralých 
prašníků vysypává a v něm se ukládá. Vnikne-li hmyz 
do květu, dotkne se sosákem blizny (//) a nabere si na něj 
něco lepkavé tekutiny; když pak sosák vytahuje, přilepí se 
mu naň něco z pylu, jenž uložen jest v lžicovitě dutině 
ěnělky. Navštíví-li hmyz potom jiný květ, otírá tento pyl 
o lepkavou jeho bliznu a zúrodňuje ji. 
Nebyla-li blizna zúrodněna pylem cizím, zúrodní se 
pylem květu vlastního; ohýbá se totiž později k lžicovitému 
konci ěnělky, tak že se pylu na něm uloženého dotýká. 
Často však zúrodní se blizna pylem svého květu dříve, 
nežli by mohla býti zúrodněna pylem cizím; vysypáváť se 
někdy ze zralých prašníků do lžicovitě dutinky ěnělky tolik 
pylu, že jej hmyz, vnikaje sosákem do květu, musí na 
bliznu zatlaěiti. 
¥ 
r 
378. J hod obccu i'. 
Po zúrodnění vyvine se ze semeníku 2pouzdrá to- 
bolka zahalená vytrvalým kalichem (obr. 379 /) ; obsahuje 
2 semena, jež upevněna jsou ve vnitřních úhlech pouzder. 
. Z' ^ 
379. Rozbor květu vílodu obecného. 
z květ se strany: k^ lístk)’ kališní, c, c., koruna. — Z', podélný řez květcni: 
k^ k.y k.f lísti:y kališni, plálk}- koř., t rozeklaný přívěsek předního, vydutého 
plátku kor. f., , / čnělka, a tyčink}* přirostlé ke koruně. — Zk semeník p s čnělkou l 
a bliznou n ; šípek označuje směr, jimž hnnz noří sosák do květu. — / zralá tobolka. 
380. Diagrani krčin 
vilodn obecného. 
