244 
4. K. Jovišůví (L flos Jovis^ L. — obr. 393) jest na lodyze a" listech bíle 
huňíitý; má též květv s hluboce dvojklanými plátky nahloučené v hustém, konečném, 
vidlanovitém svazku, ale koruny barvy světle nachové nebo karmínové. Náleží kvě- 
teně jihoevropské. 
Rod 2. ^txaoliaiol^OL- obecná (Viscaria- v.tilgaris Róhk, Pechnelke, 
Muckenfang — obr. 394) vyhání z vytrvalého oddenkii dlouze kopinaté listy pří- 
zemní a přímou, až 1 m vysokou lodyhu s čárkovito-kopinatými, vstřícnými listy, 
které jsou spodinami svými srostlé 
v napuchlá kolénka. Pod hořejšími 
kolénky jest lodyha lepkavá, zame- 
zujíc takto drobnému, bezkřídlému 
hmyzu (na př. mravencům) přístup 
ku květům. Ten by totiž smlsal me- 
dovou šťávu, ale pylového prášku 
z květu do kvetu by nepřenesl a 
rostlině tudíž ničím neprospěl. 
Úhledné květy, objevující se 
v květnu a červnu, skládají latu, 
jejíž postranní osy vyrůstajíce z paždí 
hořejších vstřícných listů vidlanovitě 
se rozvětvují. Mají trubkovitý, 5zubý, 
červeně zbarvený kalich, 5 nachových 
(zřídka bílých), jen mělce vy- 
krojených plátků (í-), stižených dole 
v dlouhý nehet a opatřených na 
spodu čepele dvěma zoubky (pa- 
korunkou), které znesnadňují ne- 
povolanému hmyzu vstup k me- 
dové šťávě ukryté na dně květu, 
10 tyčinek a bčlenný semeník s 5 
čnělkami. Semeník, tyčinky a koruna 
spočívají, jako u mnohých jiných 
rodů tohoto řádu, na sloupečkovitém 
plodonoši, čímž kalich jest posunut 
značně dolů (obr. 395 A). 
Vedle květů obojakých vysky- 
tují se též květy pestíkové, s nedo- 
konalými tyčinkami, které mohou 
býti zúrodněny pouze pylem cizím. 
Aby i u květů obojakých zúrodnění 
vlastním pylem co možná se zame- 
zilo, dospívají blizny až tehdy, když 
prašníky všech tyčinek se byly 
vypýlily. 
Tobolka (/) jest oproti předch. rodu dole bpouzdrá (obr. 395 ž?), nahoře 
však Ipouzdrá a dozravši poltí se pod čnělkami v 5 zubů jako u kohoutku. 
Roste hojně na lesních lukách a stráních. 
393. Kokon lek JoTÍšuv ; 
F rozbor kvělu. 
9 Flos Jovis = květ Jovišův, iiejv3\ššího boha starých Říinauův. 
-) Z lat. vis cum = lep, vzhledem k lepkavým, jako smolou potřeiiy-m lodyhám. 
Podobně slově i v jiných slov. řečech, na př. pol. šmolka, rus. cMO.iKa, chorv. smol- 
ní ca, Ijepica. 
