252 
Roste na keřnatých stránícli hlavně ve středních a severozápadních Čechách ; 
na Moravě vyskytuje se jen nahodile a pomíjivě, na př. pod zříceninami hradu 
Mitrova a nad prameny Svitavy. Kvete v týž čas jako předch. 
4. S. noční (S. noctiflora^ L., Melandryum- noctiflorunR Fr. — obr. 407) 
podobá se vnějškem (zejména listy a kalichy) velice knotovce luční (str. 245), od 
níž hlavně tím se rozeznává, že má na semeníku jen tři ěnělky (F). jest jedno- 
letá nebo dvouletá a všecka porostlá lepkavými chloupky. Květy, sestavené v list- 
406. Silenka hajní. 407. Silenka noční. 
F lozLor kvetu, f tobolka podél pívíiznutá. 
natých, vidlanovitých květenstvích, jejichž poslední větve přecházejí ve vijany, jsou 
vesměs (dokonale, někdy však jen zdánlivě) obojaké, mají lOžebrý, později silně 
nafouklý kalich a špinavě bílé (zřídka pleťové) plátky kor. se 2 zoubky na spodu 
čepele (/). 
Oproti ostatním silenkám má tento druh s následujícím tobolky (/) veskrze 
jednoduché, proto jej počítají někteří (na př. Čelakovský) ke knotovkám. 
0 Slož. z lat. nox = noc 4 - floreo = kvetu. 
-) Viz pozn. -) na str. 245. 
