257 
Květy opylují se podobně jako u koukole (str. 248 ), ale celý děj odehrá se za 
jediný den. 
Byla pozorována u Stradonic blíže Budějovic v Cechách a na písčité půdě 
v okolí Bzence na Morav^ě, byvši na obě místa patrně zavlečena obilím z krajin 
jižnějších. V novější době však u nás nebyla více nalezena. Kvete v máji a červnu. 
Rod 6 . obecná (Cucubalus^ baccifer^ L, Beeren- 
maier, Hůhnerbiss — obr. 415) má jemně pýřitou, až H., m vysokou, 
chabou, na sousedních rostlinách povláčivou 
lodyhu, která se rozvětvuje v ten způsob, 
že z paždí jejích hořejších listů vyrůstají od- 
stál é, dlouze stopkaté vidlany. Vstřícné listy 
jsou vejčité nebo kopinaté, sůžené na spodu 
v kratičký řapík. 
Květy, vyrůstající v rozsochách a na kon- 
cích vidlanův, objevují se až v červenci a srpnu. 
Mají miskovitě zvonkovitý, v 5 cípů hluboce 
rozeklaný kalich, který později jest nafouklý, 
5 úzkých, v předu 2klaných, zelenavě bílých 
plátků kor. (c), 10 tyčinek a kulatý, trojčlenný 
(ze tří plodolistů složený) semeník (/>) o 3 
čnělkách. Kromě květů obojakých vyskytují se 
též květy pestíkové, se zakrnělými prašníky a 
to buď na téže nebo na jiné rostlině. Plod 
oproti plodům všech ostatních silenkovitých jest 
černá, nepukavá, trojpouzdrá tobolka po- 
dobná bobuli, chovající semena na vnitř- 
ních úhlech pouzder (/ /^). 
Roste v pobřežních křovinách; v Cechách 
hlavně v nížinách polabských, v kraji jičínsko- 
boleslavském a budějovicko-třeboňském, na Mo- 
ravě v ěásti jižnější, zvláště v hájích při Dyji 
od Drnoholce až k Lednici, ale též hojně 
v okolí Mor. Ostravy a ve Slezsku těšínském, 
u Krnova i j. 
Rod 7 , (Dianthus,^ 
Nelke) má (jako všecky následující rody) pouze 
2 ěnělky a tobolky pukající čtyřmi zuby; 
pod kalichem jsou šupinovité listeny tvořící 
kalíšek Vyskytuje se u nás planě v 8 dru- 
zích a kromě toho se pěstuje v několika druzích 
v květnicích. 
415. Nadmutice obecná; 
c kor. ftlátek, p pestík, plod, / týž 
příčně přeříznut. 
p Nazvána tak vzhledem k nadmutému kalichu. 
Jméno cuctibalus vyskytuje se itž u Plinia, ale vj^znani jeho se nezná, 
h Lat. baccifer = bacca (bobule) -R ferre (nésti). 
■*) Čes. hvozdík, pol. goždzik, rus. re osa 11 k a, nepochází od česk. hvozd, 
nýbrž od stslov. gvozdij (malorusk. hvozdyk) = hřebík, vzhledem k tomu, že květy 
připomínají podobnost s květy hřebíčkovce (srovn. pozn. na str. 262). Na Moravě 
říkají hvozdíku zahradnímit hřebíček. 
") Z řec. Jcog = božský, vznešený ávdog = květ, vzhledem ku krásné, milé 
koruně. 
17 
