2ĎÓ - 
a úhlednými květy, jež vyrůstajíce ve vidlanech z paždí hořejšícii listů skládají 
bohatou latu. Mají trubkovitý, mnohožebrý, často nachově naběhlý, 5zubý kalich, 
5 bílých nebo narůžovělých, v předu mělce vykrojených a dolů v dlouhý nehet 
súžených plátků korunních se 2 zoubky mezi nehtem a čepelí (/’), 10 tyčinek 
a ze 2 plodolistů složený semeník se 2 dlouhými čnělkami; podlouhlá, mnoho- 
semenná tobolka dozravši puká 4 zuby. 
Vedle květů obojakých vyskytují se též květy pestíkové, s nedokonalými 
tyčinkami a to buď na jiném jedinci anebo (vzácněji) na térnže. Opylení jest po- 
dobné jako u kohoutku lučního (str. 242). 
Roste dosti hojně nejraději v pobřežních křovinách; sázívá se též v zahrád- 
kách pro okrasu a to obyčejně s plnými květy. Kvete od 
července do září. 
Kořen její, jenž vytrvává v zemi přes zimu, obsa- 
huje jedovatý „saponin", proto ho myši neožírají. Dříve 
býval vyhlášeným lékem. Nyní však užívá se ho zejména 
v Itálii a v Řecku při praní, poněvadž rozemnut ve vodě 
silně pění. 
Rod 11. malokvětý (Vaccaria^ 
parviflora Mónch, V. pyramidata^ F. Wett, Saponaria^ vac- 
caria^ L, Kuhnelke — obr. 432) jest jednoletá, lysá, ojíněná 
bylina mající vidličnatě větvitou, 2-5 dm vysokou lodyhu 
s napuchlými kolénky a vstřícnými, přisedlými, kopinatými 
listy. Květy, objevující se v červnu a červenci, vyrůstají na 
dlouhých stopkách ve volném, vidlanovitém květenství. Mají 
vejčitý kalich s 5 křídlatě vyniklými křídly, která zabraňují 
čmelákům kalich prokousnouti a dostati se k medu ze spodu, 
5 růžových, v dlouhý nehet znenáhla súžených plátků 
s předním okrajem jemně zoubkovaným (F), 10 tyčinek 
a vejčitý, ze 2 plodolistů složený semeník o 2 čnělkách, 
z něhož dozrává tobolka (/) otvírající se na vrcholku 4 zuby. 
Jako u druhů předch. i jiných tohoto řádu, vyskytují 
se i zde kromě květů obojakých též květy pestíkové, s ne- 
dokonalými tyčinkami, a to obyčejně na jiných, zvláštních 
rostlinách, řidčeji na témž jedinci vedle květů obojakých. 
Roste v některých krajinách jako plevel na polích, 
nejraději v obilí a luštěninách, v Cechách zejména v sever- 
nějším okolí pražském (k Labi), v nížinách středního a zá- 
padního Polabí a krajině teplicko-žatecké, na Moravě po- 
různu v části střední a jižní, ve Slezsku v okolí Těšína a j. 
Pozn. Odrůda s velikými kor. plátky, jejichž čepel 
jest zřetelně vykrojena a přesahuje kalich alespoň o polovici, 
považována některými botaniky za samostatný druh — k, 
velkokvětý (V. grandiflora Jaub et Sp.), byla pozorována 
v Doubickém lese u Sadské (poprvé r. i888 K. Polákem a 
prof. C e 1 a k o v s k ý m), v okolí Prahy, Ces. Lípy i j. 
Rod 12. (Qypsophila,^ Gypskraut) má pouze 2 čnělky, kalich bez 
šupinovitých listenů (kalíšku) a korunu bez pakorunky (výrostků mezi nehtvím a čepelí). 
b Jest prý dobrou pící kravám (= v a cca). 
-) Lat. pyramidatus = jehlan co vitjc 
•J Viz pozn. na str. 265. 
b Jest vzato (dle Jungmanna) z ruského. 
•') vSlož. z řec. yvytog = sádra -j- <p{/.og = přítel, tedy bylina rostoucí nejraději na 
sádrovité půdě. 
kvelý; 
F část kvetu, f zralá toLolka. 
