271 
které jsou obyčejně 2krát delší kalicha a na konci hluboce (asi do \/7) vykrojeny 
(rozeklány). Tyčinek jest 10 a mají žluté prašníky; poněvadž 5 vnějších ty- 
činek prašníky záhy ztrácí, dlužno pozorovat! tyčinky ve květech ještě neroz- 
vitých. Na vrcholku kulovatého, z 5 plodolistů složeného semeníku sedí 5 
nitkovitých, bílých, zákališních čnělek. Diagram 
kvetu jest tudíž týž jako u kohoutku lučního 
(obr. 390). • 
Ziirodňování blizen děje se pylem cizím, 
jejž přenáší hmyz, hledající na dně květů me- 
dové šťávy. Aby se předešlo zúrodňování pylem 
vlastním, dospívají ve květě nejdříve tyčinky 
(a to s počátku 5 tyčinek vnějších a po nich 
ostatních 5 tyč. vnitřních) a když prašníky jejich 
se většinou vypýlily, rozvíjejí se teprve blizny, tak 
že jsou schopny zúrodnění. Kdežto však prašníky 
vnějších tyčinek záhy opadnou, tak že pylu 
jejich může býti upotřebeno pouze k zúrodnění 
jiných, starších květů, zůstávají prašníky vnitř- 
ních tyčinek ještě krátkou dobu na svých 
nitkách, aby jejich pylem mohly se blizny 
zúrodniti jaksi dodatečně. Nebyly-li totiž blizny 
zúrodněny pylem cizím, prodlužují se a zkru- 
CLijí, až se zralými prašníky se setkají a jejich 
pyl na sebe naberou. Vedle úhledných květů 
obojakých vyskytují se na některých jedincích 
také o něco menší květy peslíkové, se zakrně- 
lými tyčinkami. 
Plod (f) jest válcovitá, poněkud prohnutá, 
jednopouzdrá, ve vytrvalém kalichu sedící tobolka, 
která na vnitřním sloupečku chová četná se- 
mena (f^ ) a dozravši puká za slunného dne 
na vrcholku 10 zuby. 
Pohybuje-li rostlinou vítr, mohou semena 
za pěkného dne ze zralých tobolek do okolí 
rostliny býti rozmetávána. Za počasí deštivého 
se zuby tobolky sevrou (srovn. obr. 439) a se- 
menům vypadávali nedovolí; spadlať by semena, 
jsouce navlhčena, všecka pod rostlinu, což by 
budoucím rostlinkám zajisté nebylo výhodno. 
f, 
437. Rozbor kvetu n plodu ložce polního ; 
podélný řez květem, k kalich, c koruna; /" zralá tobolka,/; podélný řez touže; s semciu 
podélný řez téhož (zvětš.)- 
