292 
listy ploché, hrotité; [ 
paíisty stříbrolesklé; ' éerveiiíi 1. 
plátky růžové | 
listy ploché, přitloustlé, jen horní hro- 
tité, dolní tupé; palisty málo lesklé 
I 
] 
ostiiosciiieniiá 
list}^ polooblé ; pa- 
listy málo lesklé; 
plátky bledě růžové 
nebo bílé 
tobolka o málo delší ka- i i / o 
Ucha; semena bezkřídlá \ 
tobolka skoro dvakrát delší / 
kalicha ; semena křídlatá ) 
obroubená 4. 
1. Kuřinka červená (Spergularia rubra PresL, LepigoniinP rubrum Wahl. 
— obr. 477) jest jednoletá, dvouletá i vytrvalá bylinka s lodyhami spodem polé- 
havými, silně větvitými, kolénkatými. Listy (L) jsou ěárkovité, vstřícné a na spodu 
opatřeny dvěma stříbrolesklým i, s u ch o m á z d řj tý m i, vejěitými palisty 
(ó), které bývají na konci rozeklány ve dva hroty. Často vyrůstají z paždí listů 
ještě jiné listy, tak že se zdá, jako by byly listy v přeslenech. Květy (/"), roz- 
víjející se v měsících letních, vyrůstají na tenkých stopkách buď z paždí listů, 
nebo na koncích lodyh a větví v jednostranných vidlanech. Mají 5 lístků kališních, 
s nimiž se střídá 5 růžových, opak vejěitých, asi stejně dlouhých plátků korunních. 
Tyčinek jest 10 a ěnělky na vrcholku vejěitého semeníku jsou 3. 
Opylení stává se většinou pylem vlastním, zvláště je-li počasí pošmourné, za 
něhož se květy ani nerozvíjejí. 
Po odkvetení ohýbají se stopky květní dolů, později se však opět vzpřimují, 
z téže příčiny asi jako n kolence (str. 277). Zralé tobolky (/), asi zdéli kalicha, 
pukají ve 3 chlopně (tím liší se tento rod hlavně od k o 1 e n ců, 5 chlopněmi pukajících). 
Roste hojně jako plevel na píseěnatých půdách. Aby se mohla zachovali 
i v parných dobách letních, kdy půda úplně vysýchá, tomu napomáhají zvláště listy; 
jsouce trochu dužnaté nastřádají si v době dešťů dosti vody, kterouž pak svým 
nepatrným povrchem velmi zvolna vypařují. Kdyby byly listy ploché, ztratily by 
vypařováním zajisté mnohem dříve nastřádanou vodu, nežli ji ztratí, jsouce nitkovité. 
2. Kuřinka ostnosemenná (S. echinosperma^ Cel.) podobá se celkem 
k. červené, za jejíž odrůdu ji také někteří považují, jest však útlejší, má palisty 
zcela nepatrné, široce trojhranné a málo lesklé. Cernavá semena její jsou po- 
sázena bradavkami a delšími osténky, jež šedohnědým semenům k. červené 
chybějí. Jest známa dosud pouze z břehů Svarcenberského rybníku u Protivína, kde ji 
poprvé zjistil prof. Celakovský r. 1876. Kvete jako všecky kuřinky až v měsících letních. 
3. K. solná (S. šalina Presk, S. marina^ Bes., Lepigonumi medium^ Wahl. 
— obr. 478) vyhání z vřetenovitého, tenkého kořene rozloženou nebo vystoupavou, 
namnoze žlaznatě chlupatou lodyhu, porostlou čárkovitými, p o 1 o o b 1 ý m i listy 
s široce vejčitými, skoro nelesklými palisty. Květy ( 7 ^), poněkud větší než u druhů 
předch., barvy bledě růžové nebo bílé, dospívají v tobolky, které jsou o málo 
delší kalicha. 
Roste na slané půdě (pastvinách, lukách a v příkopech) v okolí Libochovic, 
Mostu, Chebu a Oužic v Cechách, a na několika místech střední a jižní Moravy 
9 Z řec. Ás.Tíg = šupina -[- yÓ7w = koléiiko. vzhledeui k suchoinázdřitýni palistům. 
‘^) Z řec. eyjvog — ježek -]- ojiégfia = semeno. 
Lat. marinus = mořský. 
■*) Lat. médi US = prostřední. 
